ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
Єдиний унікальний номер справи: 954/1527/25  Головуючий у 1-й інстанції: Олійник В.М.
Номер провадження: 22-ц/819/212/26 Доповідач: Воронцова Л.П.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2026 року         м. Херсон

Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого (суддя- доповідач): Воронцової Л.П.,
суддів:    Майданіка В.В.,
Склярської І.В.,
секретар:    Олійник К.О.,
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - АТ КБ "ПриватБанк",
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Нововоронцовського районного суду Херсонської області від 20 листопада 2025 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "ПриватБанк" про захист прав споживачів, визнання дій неправомірними, визнання поруки припиненою та повернення грошових коштів,
ВСТАНОВИВ :
1. Описова частина
Короткий зміст позовних вимог
У липні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Акціонерного товариства "ПриватБанк" (скорочене найменування - АТ КБ "ПриватБанк") про захист прав споживачів, визнання дій неправомірними, визнання поруки припиненою та повернення грошових коштів.
В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 17 жовтня 2007 року між нею, ОСОБА_1 (попереднє прізвище - ОСОБА_2 ) та ПАТ КБ "ПриватБанк" укладено договір поруки №05638 в забезпечення належного виконання  ОСОБА_3 взятих зобов`язань за додатковою угодою №2 від 17 жовтня 2007 року до кредитного договору № 05638 від 14 липня 2007 року на суму 40 000 грн строком до 14 серпня 2008 року.
Рішенням Нововоронцовського районного суду Херсонської області від 07 жовтня 2010 року №2-179 позов ПАТ КБ "ПриватБанк" до ОСОБА_3 та ОСОБА_3 задоволено; стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" заборгованість за кредитним договором №05638 станом на 27 квітня 2010 року у розмірі 32 534 грн 61 коп., яка складається з: 16 219 грн 19 коп. - заборгованість за кредитом, 7 054 грн 13 коп. - заборгованість за процентами за користування кредитом, 9 262 грн 69 коп. - пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором. Рішення суду звернуто до примусового виконання у межах виконавчого провадження №27440480, яке 24 січня 2012 завершено на підставі п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України "Про виконавче провадження" (фактичне повне виконання рішення) на підставі заяви ПАТ КБ "ПриватБанк".
Однак, 09 березня 2025 року, 14 березня 2025 року та 11 травня 2025 року з її карткового рахунку № НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) (картка для виплат) банком було списано грошові кошти на загальну суму 2100 грн із зазначенням "автоматичне погашення простроченої заборгованості за рахунком № НОМЕР_3 ".
Згідно з довідкою, виданою АТ КБ "ПриватБанк" від 08 червня 2025 №Q32BTHSQ4C0VGGO6, позивач, як поручитель за кредитним договором №HE0HO6/1 від 14 серпня 2007 року, має заборгованість за договором поруки перед банком у розмірі 72 937 грн 49 коп., що свідчить про те, що після закінчення строку дії кредитного договору, ухвалення рішення про стягнення заборгованості у справі та завершення виконавчого провадження, банк безпідставно продовжує нараховувати відсотки та комісію.
Просила суд:
-визнати припиненою поруку за договором поруки №05638, укладеним 17 жовтня 2007 року між ОСОБА_3 та ПАТ КБ "ПриватБанк";
- визнати неправомірними дії АТ КБ "ПриватБанк" щодо списання грошових коштів 09 березня 2025 року у розмірі 300 грн, 14 березня 2025 року у розмірі 1200 грн, 11 травня 2025 року у розмірі 600 грн, списані з рахунку НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_1 ;
- стягнути з АТ КБ "ПриватБанк" на користь ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 2 100 грн на рахунок  НОМЕР_4 , відкритий у АТ "Ощадбанк". 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Нововоронцовського районного суду Херсонської області від 20 листопада 2025 року позов задоволено частково. Визнано припиненою поруку за договором поруки № 05638, що укладеним 17 жовтня 2007 року між ОСОБА_3 та ПАТ КБ "ПриватБанк"; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Стягнуто з АТ КБ "ПриватБанк" на користь держави суму судових витрат у розмірі 1 211 грн 20 коп. 
Задовольняючи вимогу позивача про визнання припиненою поруки від 17 жовтня 2007 року, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки виконавче провадження № 27440480 завершено державним виконавцем 16 січня 2012 року на підставі заяви банку в порядку п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України "Про виконавче провадження" в редакції, чинній на момент вчинення виконавчої дії, відтак право вимоги щодо боргу, який стягувався в судовому порядку, вважається задоволеним, що є підставою для припинення поруки згідно зі ст. 559 ЦК України, а подальше нарахування Банком відсотків/комісії за рахунок, який уже був предметом судового стягнення та щодо якого Банк підтвердив повне виконання, є неправомірним.
Відмовляючи в задоволенні вимог про визнання неправомірними дій АТ КБ "ПриватБанк" щодо списання грошових коштів, списаних з рахунку ОСОБА_1 НОМЕР_2 , та стягнення з АТ КБ "ПриватБанк" на користь ОСОБА_1 грошових коштів у сумі 2 100 грн, суд вважав, що оскільки списання грошових коштів відбулося за умовами договору від 30 березня 2024 року, зміст якого не досліджений в ході судового розгляду, відтак позивачем не доведено, що таке списання відбулося для погашення боргу за договором поруки №05638.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги
Не погоджуючись із рішенням суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, просила скасувати рішення Нововоронцовського районного суду Херсонської області від 20 листопада 2025 року в цій частині та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог, в решті рішення суду залишити без змін.
Рух справи в суді апеляційної інстанції
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23 грудня 2025 року справа розподілена колегії суддів Херсонського апеляційного суду у складі головуючого (суддя-доповідач) ОСОБА_4 , судді: Майданік В.В., Склярська І.В.
Ухвалою Херсонського апеляційного суду від 29 грудня 2025 року відкрито апеляційне провадження.
13 січня 2026 року цивільна справа надійшла до суду апеляційної інстанції.
Ухвалою Херсонського апеляційного суду від 14 січня 2026 року справу призначено до розгляду на 16 лютого 2026 року о 14 год. 10 хв.
Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу і заперечення інших учасників справи
Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції дійшов до суперечливих висновків, встановивши порушення права поручителя, у тому числі шляхом списання коштів, при цьому вважав недоведеними вимоги позивача про визнання неправомірними дій банку та стягнення з нього коштів, які були безпідставно списані. Крім того, суд не навів підстав неврахування листа банку від 27 травня 2025 року №20.1.0.0.0/7-250505/349, яким відповідач підтвердив списання коштів на підставу договору поруки №05638 від 17 жовтня 2007 року, поруку за якою припинено рішенням суду. Суд залишив поза увагою положення Закону України "Про платіжні послуги", якими визначено, що тягар доказування правомірності списання грошових коштів покладено на банк та встановлено відповідальність банку за здійснення платіжної операції з рахунку платника без законних підстав.
Відзив на апеляційну скаргу не надходив.
В письмових поясненнях представник позивача АТ КБ "ПриватБанк" вважав доводи апеляційної скарги необґрунтованими, просив відмовити в задоволенні скарги.
В судове засідання апеляційної інстанції учасники справи не з`явилися, належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, що не перешкоджає розгляду справи в порядку ч. 2 ст. 372 ЦПК України.
Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог скарги, апеляційний суд дійшов такого висновку.
Фактичні обставини справи
17 жовтня 2007 року між ОСОБА_3 та ПАТ КБ "ПриватБанк" укладено договір поруки №05638 для забезпечення належного виконання ОСОБА_3 взятих на себе зобов`язань перед банком за додатковою угодою №2 від 17 жовтня 2007 року до кредитного договору №05638 від 14 липня 2007 року, відповідно до якого банк надав ОСОБА_3 кредит на суму 40 000 грн строком до 14 серпня 2008 року.
Рішенням Нововоронцовського районного суду Херсонської області від 07 жовтня 2010 року у справі №2-179 позов ПАТ КБ "ПриватБанк" до ОСОБА_3 та ОСОБА_3 задоволено; стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" заборгованість за кредитним договором №05638 станом на 27 квітня 2010 року у розмірі 32 534 грн 61 коп., яка складається з: 16 219 грн 19 коп. - заборгованість за кредитом, 7 054 грн 13 коп. - заборгованість за процентами за користування кредитом, 9 262 грн 69 коп. - пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором.
Згідно із свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_5 від 20 квітня 2017 року, ОСОБА_3 після укладення шлюбу змінила прізвище на " ОСОБА_5 ".
Відповідно до відповіді Нововоронцовського відділу державної виконавчої служби у Бериславському районі Херсонської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 31.03.2025 №2876/224-15, державним виконавцем завершено виконавче провадження відповідно п. 8 ч. 1 ст. 49 (фактичне повне виконання рішення) на підставі заяви ПАТ КБ "ПриватБанк" (вх. №1 від 16 січня 2012 року), згідно з якою заборгованість погашена у повному обсязі (а. с. 12).
Згідно з витягом ВП-спецпідрозділ від 31 березня 2025 року, виконавче провадження № 27440480, відкрите 04 липня 2011 року на підставі виконавчого листа № 2-179 від 20 грудня 2010 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" заборгованості за кредитним договором в розмірі 32 534 грн 61 коп., завершено 24 січня 2012 року згідно з заявою ПАТ КБ "ПриватБанк" (вх. №1 від 16 січня 2012 року).
Відповідно до інформації з Єдиного реєстру боржників від 28.06.2025, за параметрами запиту " ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 ", ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_6 " інформація в Єдиному реєстрі боржників відсутня
Згідно з випискою АТ КБ ПРИВАТБАНК від 08 червня 2025 року про рух коштів по картці/рахунку НОМЕР_1 ОСОБА_1 за договором SAMDNWFC000101014200 від 30 березня 2024 року за період 09 березня 2025 - 08 червня 2025 року, наявна інформація про автоматичне погашення простроченої заборгованості за рахунком НОМЕР_3 : 11 травня 2025 року у розмірі 600 грн; 14 березня 2025 року у розмірі 1 200 грн; 09 березня 2025 року у розмірі 300 грн.
Згідно з повідомленням АТ КБ "ПриватБанк" № 20.1.0.0.0/7-250505/349 від 27 травня 2025 року, між ОСОБА_1 та банком укладено договір поруки № 05638 від 14 серпня 2007 року, банк просить здійснити погашення існуючої заборгованості.
Відповідно до довідки АТ КБ "ПриватБанк" від 08 червня 2025 року, ОСОБА_1 , як поручитель за кредитним договором №HE0HO6/1 від 14 серпня 2007 року, має заборгованість за договором поруки перед банком у розмірі 72 937 грн 49 коп. 
Згідно з випискою АТ КБ "ПриватБанк" від 08 червня 2025 року № LK7FJO2VPRUG0FGI наявна інформація: по кредиту, договір HE0HO6/1 від 14 серпня 2007 року; за період 14 серпня 2007 - 08.06.2025; валюта кредиту: UAH; залишок кредиту на 08.06.2025 - 72937,49 грн; залишок тілу кредиту на початок періоду 0,00; залишок тілу кредиту на кінець періоду: 9619,19 грн.
Згідно із заявою про відкриття поточного рахунку та приєднання до Умов та Правил надання послуги "Картка для виплат" від 30 березня 2024, позивач приєднується до розділу "Загальні положення" та підрозділів " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", "Поточні рахунки", "Використання картки", "Віддалені канали обслуговування", "Система переказів PrivatMoney", “Операції у відділеннях (умови та правила проведення операцій у відділеннях Банку)”, “Сервіс “BankID””, “Автоплатежі” Умов та Правил надання банківських послуг акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" (далі - Умови та Правила), що розміщені в мережі Інтернет за адресою https://privatbank.ua/terms, в редакції, чинній на дату підписання цієї Заяви, які разом становлять Договір банківського рахунка та обслуговування платіжного інструменту (далі - Договір), приймає всі права та обов`язки, встановлені в цьому Договорі та зобов`язується їх належним чином виконувати. Банк зобов`язується відкрити Клієнту Поточний рахунок та емітувати Картку для Виплат /Картку для Виплат GOLD (далі - Електронний платіжний засіб/ або Платіжна картка/ або Платіжний інструмент) для зарахування грошових коштів у вигляді заробітної плати, соціальних та пенсійних виплат, стипендій, виплат за договорами цивільно-правового характеру, інших виплат та розрахунків, а також здійснювати обслуговування Поточного рахунку, а також викладено інші умови.
Позиція суду апеляційної інстанції
Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Вказаним вимогам рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині не відповідає.
Відповідно до частин 1-3 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог скарги, колегія суддів дійшла такого висновку.
Мотиви, з яких виходив апеляційний суд, та застосовані норми права
Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.
За змістом частини першої статті 15, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Згідно з пунктом 1 частини другої статті 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договір.
З матеріалів справи вбачається, що 17 жовтня 2007 року між ОСОБА_6 та ПАТ КБ "ПриватБанк" укладено договір поруки №05638 для забезпечення належного виконання ОСОБА_3 взятих на себе зобов`язань перед банком за додатковою угодою №2 від 17 жовтня 2007 року до кредитного договору №05638 від 14 липня 2007 року, відповідно до якого банк надав ОСОБА_3 кредит на суму 40 000 грн строком до 14 серпня 2008 року.
Рішенням Нововоронцовського районного суду Херсонської області від 07 жовтня 2010 року у справі №2-179 позов ПАТ КБ "ПриватБанк" до ОСОБА_3 та ОСОБА_3 задоволено; стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" заборгованість за кредитним договором №05638.
У справі, що переглядається, суд першої інстанції, встановивши, що оскільки виконавче провадження № 27440480 з примусового виконання виконавчого листа № 2-179 від 20 грудня 2010 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" заборгованості за кредитним договором в розмірі 32 534 грн 61 коп., завершено державним виконавцем 16 січня 2012 року на підставі заяви банку в порядку п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України "Про виконавче провадження" в редакції, чинній на момент вчинення виконавчої дії, відтак право вимоги щодо боргу, який стягувався в судовому порядку, вважається задоволеним, що є підставою для припинення поруки згідно зі ст. 559 ЦК України
Рішення суду в частині визнання припиненою поруки за договором поруки № 05638, укладеним 17 жовтня 2007 року між ОСОБА_3 та ПАТ КБ "ПриватБанк", учасниками справи не оскаржено.
Встановлено, що АТ КБ "ПриватБанк" з рахунку ОСОБА_1 АТ КБ "ПриватБанк" здійснено автоматичне погашення простроченої заборгованості за рахунком НОМЕР_3 у розмірі 600 грн, 14 березня 2025 року у розмірі 1 200 грн, 09 березня 2025 року у розмірі 300 грн. 
Звертаючись до суду із даним позовом, позивач просила визнати неправомірними дії АТ КБ "ПриватБанк" щодо списання вказаних грошових коштів та стягнення їх з АТ КБ "ПриватБанк" на її користь на рахунок  НОМЕР_4 , відкритий у АТ "Ощадбанк". 
Відмовляючи в задоволенні вказаних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що списання грошових коштів у розмірі 2100 грн відбулося за умовами договору від 30 березня 2024 року, укладеного між ОСОБА_1 та АТ КБ "ПриватБанк", тому позивачем не доведено, що таке списання відбулося для погашення боргу за договором поруки №05638.
Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду, з огляду на таке.
Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ч. 3 ст. 13 ЦПК України).
Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).
Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України).
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі №129/1033/13-ц (провадження №14-400цс19) викладено висновок про те, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто, певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс.
Матеріалами справи підтверджено списання АТ КБ "ПриватБанк" з рахунку ОСОБА_1 АТ КБ "ПриватБанк" в рахунок автоматичного погашення простроченої заборгованості у розмірі 600 грн, 14 березня 2025 року у розмірі 1 200 грн, 09 березня 2025 року у розмірі 300 грн.
Апеляційний суд відхиляє твердження відповідача АТ КБ "ПриватБанк" щодо погашення заборгованості за договором від 30 березня 2024 року, оскільки з долученої до матеріалів справи заяви про відкриття поточного рахунку та приєднання до Умов та правил надання послуги "Картка для виплат" вбачається, що підставою для укладення вказаного договору та його предметом є відкриття позивачу поточного рахунок та обов`язок банку емітувати картку для виплат/картку для виплат GOLD (електронний платіжний засіб) для зарахування грошових коштів у вигляді заробітної плати, соціальних та пенсійних виплат, стипендій, виплат за договорами цивільно-правового характеру, інших виплат та розрахунків, а також здійснювати обслуговування поточного рахунку (п. 8 Договору).
Як зазначає у відзиві на позовну заяву представник відповідача, АТ КБ "ПриватБанк" правомірно, у відповідності до вимог закону та умов Договору від 30 березня 2024 року, проводив договірне списання грошових коштів з карткового рахунку, який належить ОСОБА_1 , на погашення існуючої на час такого списання заборгованості.
Так, відповідно до умов укладеного між сторонами договору від 30 березня 2024 року, сторони узгодили, що виконання клієнтом зобов?язань з погашення кредиту, сплати процентів за його використання, комісійних винагород, неустойки та інших платежів, що підлягають сплаті на користь банку за будь-яким договором, в т.ч. кредитним укладеним між клієнтом та банком, може здійснюватися шляхом ініціювання банком дебетового переказу з усіх поточних рахунків клієнта в терміни та в межах сум, що підлягають сплаті банку за таким договором (договорами) та/або у разі прострочення таких платежів. Підписанням цього Договору клієнт надає згоду на проведення банком дебетових переказів зі сплати вказаних вище платежів з усіх поточних рахунків клієнта, відкритих у банку, а також тих, що будуть відкриті в майбутньому, з валюті кредиту для виконання зобов?язань з погашення кредиту, сплати процентів за його використання, комісійних винагород, неустойки та інших платежів, передбачених Договором, в межах сум, що підлягають сплаті банку за таким договором (договорами).
Разом з цим, матеріали справи не містять доказів наявності у позивача ОСОБА_1 заборгованості за будь-якими договорами, укладеними з АТ КБ "ПриватБанк", що було б підставою для правомірності списання з рахунку ОСОБА_1 простроченої заборгованості 11 травня 2025 року у розмірі 600 грн, 14 березня 2025 року у розмірі 1 200 грн, 09 березня 2025 року у розмірі 300 грн.
Вказане АТ КБ "ПриватБанк" не підтверджено належними доказаними, що є його процесуальними обов`язком, а тому суд враховує долучені позивачем повідомлення АТ КБ "ПриватБанк" від 18 квітня 2025 року та від 27 травня 2025 року, видані ОСОБА_1 , у відповідь на її запити щодо підстав списання грошових коштів та підтвердження відповідача про необхідність погашення заборгованості за договором поруки № 05638 від 14 серпня 2007 року, порука за яким визнана припиненою рішенням суду з підстав повного виконання позивачем зобов`язання за договором поруки та завершення 16 січня 2012 року виконавчого провадження на підставі п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України "Про виконавче провадження", яке відповідачем не оскаржено.
Таким чином, у зв`язку із закінченням виконавчого провадження, фактичним повним виконанням відповідачем рішення Нововоронцовського районного суду Херсонської області від 07 жовтня 2010 року у справі №2-179, нараховувати заборгованість та проводити списання коштів з рахунку позивача відповідно до умов договору від 30 березня 2024 року та договору поруки, правових підстав у відповідача не було.
Такі дії відповідача АТ КБ "ПриватБанк" є протиправними та такими, що порушують права позивача як споживача фінансових послуг, внаслідок яких відповідач отримав грошові кошти без достатньої правової підстави, а тому повинен їх повернути, тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню, а рішення суду першої інстанції в цій частині скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення позову.
Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги
Згідно з ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Наведена невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права відповідно до вимог пунктів 3, 4 ч. 1ст. 376 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції.
Щодо розподілу судових витрат
Згідно з частинами 1, 13 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Відповідно до пункту "в" ч. 1 ст. 382 ЦПК України в резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції зазначається розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Враховуючи, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, позивач звільнена від сплати судового збору, з відповідача Акціонерного товариства "ПриватБанк" слід стягнути в дохід держави судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 1 937 грн 92 коп. та за подання апеляційної скарги у розмірі 2 325 грн 50 коп.
Керуючись статтями 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Рішення Нововоронцовського районного суду Херсонської області від 20 листопада 2025 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог про визнання неправомірними дій Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" щодо списання грошових коштів, списаних з рахунку ОСОБА_1 НОМЕР_2 , та стягнення з АТ КБ "ПриватБанк" на користь ОСОБА_1 грошових коштів у сумі 2 100 грн скасувати та ухвалити нове судове рішення.
Визнати неправомірними дії Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" щодо списання грошових коштів 09 березня 2025 року у розмірі 300 грн, 14 березня 2025 року у розмірі 1200 грн, 11 травня 2025 року у розмірі 600 грн, списані з рахунку НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_1 .
Стягнути з Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" на користь ОСОБА_7 грошові кошти у сумі 2 100 грн на рахунок  НОМЕР_4 , відкритий у АТ "Ощадбанк"
Стягнути з Акціонерного товариства комерційний банк в дохід держави судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 1 937 грн 92 коп. та за подання апеляційної скарги у розмірі 2 325 грн 50 коп., а загалом 4 263 грн 42 коп.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий       Л.П. Воронцова

Судді:       В.В. Майданік

І.В. Склярська