Справа № 127/32010/25
Провадження № 2/145/289/2026
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19.03.26 с-ще Тиврів
Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді Іванця В. Д. ,
за участю секретаря Урсуляк Ю.В.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Діджи Фінанс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
ВСТАНОВИВ:
ТОВ "Діджи Фінанс"звернулося до суду з позовом, в якому вказує, що 14.06.2021 за власного волевиявлення, з повним розумінням умов кредитування та усвідомленням рівня відповідальності, в особистому кабінеті на офіційному веб-сайті ТОВ "Мілоан", ОСОБА_1 подано заявку на отримання кредиту № 103127302.
Оформлення кредиту онлайн із використанням одноразового пароля прирівнюється до підписання договору в паперовій формі власноручним підписом. Оскільки ТОВ "Мілоан" направлено відповідачу електронним повідомленням (SMS) одноразовий ідентифікатор, при веденні якого відповідач підтверджує прийняття умов договору про споживчий кредит № 103127302 від 14.06.2021.
Таким чином, відповідач уклав договір про споживчий кредит № 103127302 від 14.06.2021 із ТОВ "Мілоан" та на підставі платіжного документа відповідачу перераховані кредитні кошти на картковий рахунок в сумі 10000,00 грн.
Відповідачем не виконані належним чином кредитні зобов`язання, що є грубим порушенням чинного законодавства України в частині виконання договірних відносин - ст. 526 та ст. 527 Цивільного кодексу України, внаслідок чого, керуючись нормами ст.530, 1082, 1084 ЦК України, 30.09.2021 згідно умов договору відступлення права вимоги №09Т, ТОВ "Мілоан" відступило право вимоги за кредитним договором №103127302 від 14.06.2021 на користь ТОВ "Діджи Фінанс", а відповідно ТОВ "Діджи Фінанс"набуло права вимоги до відповідача.
Згідно з договором відступлення сума боргу перед ТОВ "Діджи Фінанс"є обґрунтованою та документально підтвердженою, становить 45900,00 грн, із яких: заборгованість за тілом кредиту становить - 10000,00 грн; заборгованість за відсотками становить - 34900,00 грн; заборгованість за комісійними винагородами становить - 1000,00 грн; заборгованість за пенею - 0 грн.
Просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором № 103127302 від 14.06.2021 у розмірі 45900,00 грн та понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422,40 грн.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 10.11.2025 справу передано на розгляд за підсудністю до Тиврівського районного суду Вінницької області.
22.12.2025 справа надійшла до Тиврівського районного суду Вінницької області.
На виконання вимог ст. 187 ЦПК України з метою визначення підсудності судом здійснено запит щодо місця реєстрації відповідача.
26.12.2025 до суду надійшла відповідь на запит щодо місця реєстрації відповідача.
Ухвалою Тиврівського районного суду Вінницької області від 29.12.2025 позовну заяву залишено без руху.
08.01.2026 представником позивача Романенком М.Е. подано до суду заяву про усунення недоліків, крім того, подано клопотання про витребування із АТ "Універсал Банк" доказів, позовну заяву в новій редакції.
Ухвалою Тиврівського районного суду Вінницької області від 09.01.2026 справу прийнято до свого провадження суддею Іванцем В.Д. та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Крім цього, відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Крім того, витребувано із АТ "Універсал Банк" інформацію.
14.01.2026 до суду надійшла витребувана із АТ "Універсал Банк" інформація.
Відповідачка ОСОБА_1 про розгляд справи була належно повідомлена в силу приписів п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, відзиву до суду не подала. Так, згідно з відповіддю з відділу "ЦНАП" Гніванської міської ради Вінницького району Вінницької області від 25.12.2025 №09.03-16/119 ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . На зазначену адресу рекомендованим листом скеровано копію ухвали Тиврівського районного суду Вінницької області про відкриття провадження у справі. 05.02.2026 до суду повернулось рекомендоване повідомлення із відміткою - адресат відсутній. Іншої адреси відповідачка суду не повідомляла.
Оскільки Тиврівським районним судом Вінницької області не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи за наявними у ній матеріалами, а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України.
У зв`язку з тим, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, дійшов наступного висновку.
Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 530 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.
Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
У ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Враховуючи положення ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.
Згідно з ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис».
Судом установлено, що 14.06.2021 ОСОБА_1 на сайті tengo.ua заповнила анкету-заяву на кредит № 103127202 (а.с.11), у якій зазначила суму кредиту - 10000,00 грн, строк кредиту - 28 днів з 14.06.2021. Дата повернення - 12.07.2021. Комісія за надання кредиту - 1000,00 грн. Нараховується одноразово за ставкою 10,00 % від суми кредиту за договором. Проценти за користування кредитом - 4900,00 грн. Нараховується за ставкою 1,75 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Крім того, зазначила свої анкетні дані.
14.06.2021 ОСОБА_1 уклала з ТОВ "Мілоан" договір про споживчий кредит № 103127302 (а.с.75-78).
Відповідно до умов договору кредитодавець зобов`язується на умовах визначених цим договором, на строк визначений п. 1.3. договору надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі визначеній у п. 1.2. договору, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у встановлений п. 1.4. договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені договором. Кредит надається з метою задоволення потреб позичальника не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю та виконанням обов`язків найманого працівника. типом кредиту є кредит (п.1.1). Сума (загальний розмір) кредиту становить 10000,00 грн у валюті: Українські гривні (п.1.2). Кредит надається строком на 28 днів з 14.06.2021 (строк кредитування) (п.1.3). Термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу): 12.07.2021 (п.1.4). Загальні витрати позичальника за кредитом, що включають загальну суму зборів, платежів та інших витрат позичальника, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом та комісії (без врахування суми (тіла) кредиту) складають 5900,00 грн. в грошовому виразі та 42,104.00 % річних у процентному значенні (орієнтовна реальна річна процентна ставка), і включає в себе складові, визначені у п.п. 1.5.1-1.5.2 договору. Орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника, що складається з суми загального розміру кредиту та загальних витрат позичальника за кредитом складає 15900,00 гривень. Загальні витрати позичальника за кредитом, орієнтовна реальна річна процентна ставка, орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника, а також строк кредиту розраховані виходячи з припущення, що позичальник отримає кредитні кошти в день укладення цього договору, а строк кредитування залишиться не змінним та що кредитодавець і позичальник виконають свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в цьому договорі, зокрема позичальник здійснить повне погашення заборгованості в термін, вказаний в п.1.4 договору. Позичальник розуміє та погоджується, що наведені в цьому пункті показники не підлягають оновленню у випадку продовження позичальником строку кредитування, часткового дострокового погашення заборгованості чи прострочення виконання ним зобов`язань (п.1.5). Комісія за надання кредиту: 1000,00 грн, яка нараховується за ставкою 10,00 % від суми кредиту одноразово (п.1.5.1). Проценти за користування кредитом: 4900,00 грн., які нараховуються за ставкою 1,75 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (п.1.5.2). Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом (п.1.6). Тип процентної ставки за цим договором: фіксована. Особливості нарахування процентів визначені п.п. 2.2,.2.3 цього договору (п.1.7).
Крім того, сторони погодили графік платежів за договором про споживчий кредит №103127302 від 14.06.2021, що є додатком №1 до договору про споживчий кредит №103127302 від 14.06.2021 (а.с.79).
Договір про споживчий кредит № 103127302 від 14.06.2021 підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) - S81765. 
ТОВ "Мілоан" свої зобов`язання за договором виконало, а саме надало відповідачу ОСОБА_1 кредит у сумі 10000,00 грн, що стверджується платіжним дорученням від 14.06.2021 № 28739632 (а.с.22) та витребуваною із АТ "Універсал Банк" інформацією, відповідно до якої на ім`я ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , банком емітовано карту № НОМЕР_2 (а.с.83), рухом коштів по картці від 12.01.2026, у якому відображено зарахування грошових коштів у розмірі 10000,00 грн 14.062021 (а.с.84-85).
Відповідач ОСОБА_1 належним чином умови договору не виконувала, у зв`язку із чим утворилась заборгованість у загальному розмірі 45900,00 грн, яка складається із: 10000,00 грн - борг по тілу, 34900,00 грн - борг по відсотках, 1000,00 грн - борг по комісії, 0,00 грн - борг по пені, що стверджується відомістю про щоденні нарахування та погашення (а.с.14).
30.09.2021 між ТОВ "Мілоан" та ТОВ "Діджи Фінанс" укладено договір факторингу № 09Т (а.с.15-17), відповідно до умов якого клієнт - ТОВ "Мілоан" зобов`язується відступити фактору - ТОВ "Діджи Фінанс" права вимоги визначені у відповідному реєстрі прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором.
Відповідно до витягу з додатку до договору факторингу № 09Т від 30.09.2021 (а.с.13) ТОВ "Діджи Фінанс" набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 45900,00 грн, з яких: 10000,00 грн - сума заборгованості за тілом; 34900,00 грн - сума заборгованості за відсотками, 1000,00 грн - сума заборгованості за комісією.
У зв`язку з істотними порушеннями відповідачем умов кредитного договору №103127302 від 14.06.2021, позивачем, який набув права грошової вимоги, на адресу відповідача направлено вимогу про погашення кредитної заборгованості від 25.07.2025 (а.с.24).
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно з ч. 1 ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Враховуючи положення вказаних статей, ТОВ "Діджи Фінанс"є новим кредитором у зобов`язаннях з відповідачем  ОСОБА_1 .
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі № 2-383/2010 (провадження №14-308цс18) зроблений висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору усі права, набуті за ним сторонами правочину, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.
Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
За загальними принципами цивільного судочинства змагальності та диспозитивності (статті 12, 13 ЦПК України) сторони є рівними у своїх правах щодо подання доказів та вільними у виборі способів доказування.
Водночас суд зазначає, що  ОСОБА_1 відзиву на позовну заяву, яка розглядалась в порядку спрощеного позовного провадження (пункт 1 частини першої статті 274 ЦПК України), не подала, як і жодних доказів на спростування факту укладення договору, використання кредитних коштів чи розміру заборгованості.
Разом з тим подані позивачем докази підтверджують, що  ОСОБА_1 уклала договір про споживчий кредит № 103127302 від 14.06.2021,отримала кредит, користувалася кредитними коштами й допустила прострочення виконання грошового зобов`язання.
Щодо нарахування відсотків суд зазначає наступне.
Згідно з умовами договору про споживчий кредит № 103127302 від 14.06.2021 кредит надано у розмірі 10000 грн, на 28 днів, під 1,75 % процентної ставки (фіксованої) за один день.
Номінальна відсоткова ставка 1,75 % за один день користування кредитом від 10000,00 грн становить 175,00 грн за день (10000/100 х 1,75).
Отже, заборгованість за відсотками становить 4900,00 грн за 28 днів (175 х 28), що узгоджується із графіком платежів за договором про споживчий кредит № 103127302 від 14.06.2021.
Ураховуючи наведене, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача кредиту (основний борг) за договором про споживчий кредит № 103127302 від 14.06.2021 у розмірі 10000,00 грн, та проценти за цим же договором позики за період з 14.06.2021 по 12.07.2021 у розмірі 4900,00 грн та комісію за надання кредиту у розмірі 1000,00 грн - підлягають до задоволення.
Однак, що стосується заборгованості за нарахованими та несплаченими процентами на прострочену позику у розмірі 30000,00 грн, суд враховує наступне.
У пунктах 91-93 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12-ц зроблено висновок, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Також суд звертає увагу, що регулятивні відносини між сторонами кредитного договору обмежені, зокрема, часовими межами, в яких позичальник отримує можливість правомірно не сплачувати кредитору борг (строком кредитування та визначеними у його межах періодичними платежами). Однак якщо позичальник порушує зобов`язання з повернення кредиту, в цій частині між ним та кредитодавцем регулятивні відносини трансформуються в охоронні.
Інакше кажучи, оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма частини першої статті 1048 ЦК України і охоронна норма частини другої статті 625 цього Кодексу не можуть застосовуватись одночасно (постанова Великої Палати Верховного Суду від 04.02.2020 у справі №912/1120/16 (пункт 6.28)).
На період після прострочення виконання зобов`язання з повернення кредиту кредит боржнику не надається, боржник не може правомірно не повертати кредит, а тому кредитор вправі вимагати повернення боргу разом з процентами, нарахованими на час спливу строку кредитування. Тобто боржник у цьому разі не отримує від кредитора відповідне благо на період після закінчення кредитування, а тому й не повинен сплачувати за нього проценти відповідно до статті 1048 ЦК України; натомість настає відповідальність боржника - обов`язок щодо сплати процентів відповідно до статті 625 ЦК України у розмірі, встановленому законом або договором.
Установивши, що умова договору передбачає нарахування процентів як міри відповідальності після закінчення строку кредитування, тобто за період прострочення виконання грошового зобов`язання, слід застосовувати як статтю 625 ЦК України, так і інше законодавство, яке регулює наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Отже, можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з частиною другою статті 625 ЦК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за «користування кредитом»). У разі сумніву слід застосовувати принцип contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem, тобто слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав).
Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 05.04.2023 у справі №910/4518/16 уточнила висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений в пункті 123 постанови від 18.01.2022 у справі № 910/17048/17, про те, що з огляду на умови кредитного договору нарахування процентів за користування кредитом припиняється у день фактичного повернення кредиту незалежно від закінчення строку дії кредитних договорів.
Зокрема, Велика Палата Верховного Суду у п. 141 зазначеної постанови вказала, що у разі порушення виконання зобов`язання щодо повернення кредиту за період після прострочення виконання нараховуються не проценти за «користування кредитом» (стаття 1048 ЦК України), а проценти за порушення грошового зобов`язання (стаття 625 ЦК України) у розмірі, визначеному законом або договором.
Отже, з урахуванням системного аналізу норм ЦК України, що регулюють правовідносини із надання грошових коштів у позику, та правових висновків Верховного Суду, суд дійшов висновку, що умови п. 1.6 та п. 2.3.1.2 договору про споживчий кредит, укладеного між ТОВ "Мілоан" та ОСОБА_2 , щодо нарахування процентів поза межами строку дії договору (строку, на який надавався кредит) з 13.07.2021 по 10.09.2021 у розмірі 30000,00 грн, за понадстрокове користування позикою, є саме мірою відповідальності за прострочення виконання грошового зобов`язання у розумінні ст. 625 ЦК України.
Водночас, щодо заявленої позовної вимоги про стягнення з відповідачки процентів, нарахованих за період понадстрокового користування кредитом (прострочення виконання зобов`язання), суд звертає увагу на те, що 24.12.2023 набув чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг".
Зазначеним законом пункт 6 розділу IV "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про споживче кредитування" викладено в такій редакції: "У разі прострочення споживачем у період з 1 березня 2020 року до припинення зобов`язань за договором про споживчий кредит, укладеним до тридцятого дня включно з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", у тому числі того, строк дії якого продовжено після набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. У тому числі, але не виключно, споживач у разі допущення такого прострочення звільняється від обов`язку сплати кредитодавцю неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, передбачених договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором. Дія положень цього пункту поширюється, у тому числі, на кредити, визначені частиною другою статті 3 цього Закону.
Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит, нараховані за період, зазначений у цьому пункті, за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) зобов`язань за таким договором, підлягають списанню кредитодавцем".
Заборгованість за нарахованими процентами за понадстрокове користування позикою (прострочення виконання зобов`язань), які нараховані згідно з п. 1.6 та п. 2.3.1.2договору про споживчий кредит, відповідно до п. 6 розділу IV "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про споживче кредитування", підлягають списанню кредитодавцем, а в даному випадку ТОВ "Діджи Фінанс" як правонаступником первісного кредитодавця.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору у розмірі 829,13 грн (15900х2422,40/45900).

Керуючись ст. 512, 514, 516, 525, 526, 530, 610, 615, 625, 638, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст. 7, 10, 12, 13, 75-79, 81, 137, 141, 263, 265, 273 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Позов задоволити частково.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Діджи Фінанс" заборгованість за кредитним договором №103127302 від 14 червня 2021 року в розмірі 15900 (п`ятнадцять тисяч дев`ятсот) гривень 00 копійок.
У решті позовних вимог відмовити.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Діджи Фінанс" витрати зі сплати судового збору в розмірі 829 (вісімсот двадцять дев`ять) гривень 13 копійок.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня складання рішення в повному обсязі, тобто з 19 березня 2026 року.
Учасник справи, якому повне судове рішення не буде вручено в день його складання або проголошення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу на рішення буде подано протягом 30 днів з дня отримання повної копії судового рішення. 

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Діджи Фінанс", код ЄДРПОУ 42649746, адреса: 04112, вул. Ігоря Сікорського, буд. 8, м. Київ.

Відповідач:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя Іванець В.  Д.