ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. В`ячеслава Чорновола, 29/32, м. Кропивницький, 25006, 
тел. (0522) 30-10-22, 30-10-23, код ЄДРПОУ 03499951,
e-mail: inbox@kr.arbitr.gov.ua, web: http://kr.arbitr.gov.ua

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2026 року		Справа № 912/67/26	

Господарський суд Кіровоградської області в складі судді Коваленко Н.М.
при секретарі судового засідання Філіповій А.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу №912/67/26 від 20.01.2026
за позовом: Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал Страхування" (далі - ПрАТ "СК "Арсенал Страхування"), код ЄДР 33908322, вул. Борщагівська, 154, м. Київ, 03056
до відповідача: Військової частини НОМЕР_1 , код ЄДР НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 
про стягнення 619 441,50 грн,
ПРЕДСТАВНИКИ:
від позивача - участі не брали;
від відповідача - Булава Б.А. (в порядку самопредставництва), витяг з наказу №530 від 13.06.2025.

До Господарського суду Кіровоградської області через систему "Електронний суд" надійшла позовна заява №б/н від 09.01.2026 ПрАТ "СК "Арсенал Страхування" до Військової частини НОМЕР_1 з вимогами:
1. Стягнути з Військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) на користь Приватного акціонерного товариства "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ" НОМЕР_3 в АТ "ОТП Банк", МФО 300528, код ЄДРПОУ 33908322: 619 441,50 (шістьсот дев`ятнадцять тисяч чотириста сорок одна) грн., 14 копійок, як відшкодування витрат, заподіяних Позивачеві.
1. Стягнути з Військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) на користь Приватного акціонерного товариства "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ" НОМЕР_3 в АТ "ОТП Банк", МФО 300528, код ЄДРПОУ 33908322: суму судового збору 9 291,50 (дев`ять тисяч дев`ятсот дев`яносто одну) грн 50 коп.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 12.01.2023 в м. Одеса, на 997 км+200 м АД М-30 (Стрий-Ізварине), сталася дорожньо-транспортна за участю "Land Rover" д.н.з. НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_1 та д.н.з. "Ford Ranger" д.н.з. НОМЕР_5 , під керуванням ОСОБА_2 . Дана ДТП сталася в результаті порушення ПДР водієм "Ford Ranger" д.н.з. НОМЕР_5 ОСОБА_2 .
Позивач відшкодував на рахунок СТО ТОВ "Аеліта Преміум" відповідно до Рахунку №564 від 28.03.2023, кошти в сумі 619 441,50 грн. Оскільки, цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу "Ford Ranger" д.н.з. НОМЕР_6 була застрахована ПрАТ "СК "АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ" має право зворотної вимоги до Відповідача.
Відповідно до постанови суду та довідки патрульної поліції ОСОБА_2 на момент ДТП перебував у трудових відносинах з Військовою частиною НОМЕР_1 . Також згідно: Довідкою НПУ власником транспортного засобу "Ford Ranger" д.н.з. НОМЕР_5 є саме в/ч НОМЕР_1 .
Ухвалою від 20.01.2026 господарський суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі №912/67/26, ухвалив справу №912/67/26 розглядати за правилами спрощеного позовного провадження, призначив судовий розгляд, встановив сторонам строки для подання заяв по суті справи.
19.01.2026 до господарського суду через систему "Електронний суд" від позивача надійшла заява №б/н від 19.01.2026 про забезпечення доказів в порядку статті 110 Господарського процесуального кодексу України.
Ухвалою від 20.01.2026 господарський суд призначив розгляд заяви №б/н від 19.01.2026 ПрАТ "СК "Арсенал Страхування" про забезпечення доказів в порядку ст. 110 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні на 11:00 - 26.01.2026.
21.01.2026 до господарського суду, в межах строку встановленого судом, від відповідача надійшло клопотання №б/н від 21.01.2026 про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, за яким відповідач, користуючись своїм процесуальним правом, заперечив проти розгляду даної справи за правилами спрощеного провадження з обґрунтуванням такої позиції.
Ухвалою від 22.01.2026 господарський суд постановив справу розглядати за правилами загального позовного провадження, призначив підготовче засідання на 19.02.2026 об 11:00. Вказану ухвалу надіслано одержувачу Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Арсенал Страхування" ІПН/ЄДРПОУ 33908322 в його електронний кабінет. Документ доставлено до електронного кабінету: 22.01.26 20:00.
23.01.2026 до господарського суду в межах строку, встановленого судом, від відповідача через систему "Електронний суд" надійшов відзив на позовну заяву №б/н від 23.01.2026 з вимогою відмовити в задоволенні позовних вимог у справі №912/67/26 за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал Страхування" (далі - ПрАТ "СК "Арсенал Страхування"), код ЄДР 33908322, вул. Борщагівська, 154, м. Київ, 03056 до військової частини НОМЕР_1 , код ЄДР НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 про стягнення 619 441,50 грн., - в повному обсязі.
В обґрунтування своїх заперечень відповідач, зокрема, зазначив таке.
Транспортний засіб FORD RANGER д.н.з. НОМЕР_5 , а також гр. ОСОБА_2 , який керував зазначеним транспортом на момент настання дорожньо-транспортної пригоди - жодного відношення до військової частини НОМЕР_1 не мають та ніколи не мали. Будь якою інформацією про вищезгаданий транспортний засіб та гр. ОСОБА_2 військова частина не володіє. 
Серед доданих позивачем документів, не має жодного, який би підтвердив перебування гр. ОСОБА_2 на військовій службі та доказу, який підтверджує, що володільцем транспортного засобу є будь-яка інша юридична особа, не кажучи вже про військову частину НОМЕР_1 . Також позивач не звертався до відповідача із будь-якими запитами, щодо підтвердження перебування зазначеного транспортного засобу на обліку у військовій частині, проходження військової служби гр. ОСОБА_2 , а також із заявами щодо досудового врегулювання спору.
Тобто, позивачем не подано жодного належного, допустимого чи достовірного доказу в обґрунтування своїх позовних вимог.
Ухвалою від 26.01.2026 господарський суд у задоволенні заяви №б/н від 19.01.2026 ПрАТ "СК "Арсенал Страхування" про забезпечення доказів в порядку статті 110 Господарського процесуального кодексу України відмовив.
28.01.2026 до господарського суду через систему "Електронний суд" від позивача надійшло клопотання №б/н від 28.01.2026 про продовження терміну на подання термінів на подання доказів по справі №912/67/26 з вимогами:
1. Продовжити строк для подання доказів у справі №912/67/26.
2. Позовні вимоги ПрАТ СК "Арсенал Страхування" до Військової частини НОМЕР_1 (ЄДР НОМЕР_2 ) задовольнити в повному обсязі.
13.02.2026 до господарського суду через систему "Електронний суд" від позивача надійшло клопотання №б/н від 13.02.2026 про долучення доказів у справі №912/67/26 з вимогами:
Долучити до матеріалів справи № 912/67/26:
- Висновок експерта №22/26 від 12.02.2026 р.
- Висновок перевірки матеріалів зареєстрованих до ЄО Новомосковського РВП ГУНП;
19.02.2026 до господарського суду від позивача надійшло клопотання №б/н від 19.02.2026 про залучення третьої особи з вимогами:
1. Перенеси розгляд справи на іншу дату.
2. Залучити в якості Третьої особи яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 )
Ухвалою від 19.02.2026 господарський суд клопотання №б/н від 28.01.2026 про продовження терміну на подання термінів на подання доказів по справі №912/67/26 та №б/н від 13.02.2026 про долучення доказів у справі №912/67/26 повернув позивачу без розгляду. Клопотання №б/н від 19.02.2026 позивача про залучення третьої особи залишив без задоволення. Закрив підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті на 17.03.2026 - 11:00 год.
Протокольною ухвалою від 17.03.2026 оголошено перерву в судовому засіданні до 31.03.2026 о 12:00 год.
25.03.2026 в системі "Електронний суд" позивачем сформовано клопотання про розгляд справи без участі представника позивача з вимогами: розглянути цивільну справу №912/67/26, що призначена для розгляду 31.03.2026 року на 12:00, без участі представника ПРАТ "СК "Арсенал Страхування", на підставі наявних у ній доказів; про результати розгляду цивільної справи №912/67/26 повідомити ПРАТ "СК "Арсенал Страхування" за наступними реквізитами: 03056, м. Київ, вул. Борщагівська, 154, надіславши копію прийнятого рішення.
У судовому засіданні представник відповідача заперечив позовні вимоги та просив у задоволенні позову відмовити повністю.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши в судовому засіданні докази, господарський суд встановив таке.
05.04.2022 між ПрАТ "СК "Арсенал Страхування" (далі - Страховик) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ОТП Лізинг" (далі - ТОВ "ОТП Лізинг", Страхувальник) укладено Генеральний договір добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, водіїв і пасажирів від нещасного випадку №1362/19-Т/ДГО/НС/Ц2 (далі - Договір) відповідно до умов якого ПрАТ "СК "Арсенал Страхування" бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити на умовах договору виплату страхового відшкодування ТОВ "ОТП Лізинг" або вигодонабувачу або третій особі, а ТОВ "ОТП Лізинг" зобов`язується сплатити страхову премію у визначені терміни та виконувати інші умови договору.
Відповідно до п. 2.2.2. Договору одним із видів застрахованих страхових випадків ДТП (дорожньо-транспортна пригода) - подія, що сталася під час руху застрахованого та/або іншого ТЗ, буксирування застрахованого ТЗ або застрахованим ТЗ.
Згідно з п. 5.1. Договору страхова сума встановлюється по кожному виду страхування окремо, визначається за домовленістю між страховиком і страхувальником при укладанні додаткової угоди щодо страхування відповідного переліку ТЗ окремо по кожному ТЗ.
Згідно п. 10.3.8. Договору Страховик має право після виплати страхового відшкодування пред`являти право вимоги відшкодування збитків до осіб, що винні в настанні страхового випадку (право регресу), крім Страхувальника,/Експлуатанта/водія Експлуатанта застрахованого ТЗ. 
Договір набирає чинності з 00 годин 00 хвилин місцевого часу 01.10.2019 та діє протягом 1 (одного) року/12 місяців, тобто до 30.09.2020. Договір автоматично продовжує дію на кожен новий строк (на кожен новий рік/дванадцять місяців), якщо жодною зі сторін не буде подано письмове повідомлення про бажання припинити дію договору за 30 (тридцять) календарних днів до дати його запланованого припинення. (п. 8.1. Договору)
Згідно із Сертифікатом №725/22-Т/ДП10/7027 від 12.04.2022 щодо страхування відповідного переліку ТЗ до Генерального договору, укладеним між ПрАТ "СК "Арсенал Страхування" та ТОВ "ОТП Лізинг", Страховик приймає на умовах Договору та цього Сертифікату на страхування транспортний засіб, перелік яких викладений в Додатку №1 до цього Сертифікату, що є її невід`ємною частиною (п. 1).
Відповідно до пп. 2.1. п. 2 Сертифіката, погоджені умови страхування для транспортного(их) засобу(ів). Каско:
Страхові випадки згідно п. 2.2 Договору: викрадення (п. 2.2.1. Договору), збитки внаслідок дтп (п. 2.2.2. Договору), збитки внаслідок інших подій (п. 2.2.3. Договору).
Строк дії Додаткової угоди (період страхування) становить 1 рік за Київським часом, а саме: з 00-00 год 12.04.2022 по 23-59 11.04.2023.
Умови виплати страхового відшкодування: на базі авторизованої СТО (не діє для ТЗ, що використовуються як таксі або маршрутні таксі).
Додатком №1 до Сертифікату №725/22-Т/ДП10/7027 від 12.04.2022, погоджені умови страхування для транспортного засобу, зокрема, "LAND ROVER Defender", д.н.з. НОМЕР_4 , страхова сума: 2 689 960,00 грн.
12.01.2023 в м. Одеса, на 997 км+200 м АД М-30 (Стрий-Ізварине), сталася дорожньо-транспортна за участю "LAND ROVER Defender", д.н.з. НОМЕР_4 , під керуванням гр. ОСОБА_1 та "FORD RANGER", д.н.з. НОМЕР_5 , під керуванням гр. ОСОБА_2 .
Постановою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29.03.2023 у справі №183/1991/23 провадження в справі про адміністративне правопорушення відносна гр. ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП - закрито у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
За твердженням Позивача, дана ДТП сталася в результаті порушення ПДР водієм "FORD RANGER", д.н.з. НОМЕР_5 - гр. ОСОБА_2 , що підтверджується довідкою НПУ.
Згідно рахунку №564 від 28.03.2023 наданого Товариством з обмеженою відповідальністю "Аеліта Преміум", вартість відновлювального ремонту застрахованого автомобіля "LAND ROVER Defender", д.н.з. НОМЕР_4 в результаті його пошкодження склала 619 441,50 грн.
30.04.2023 Позивач затвердив страховий акт №006.1167823-1, відповідно до якого вирішено здійснити виплату страхового відшкодування в сумі 619 441,50 грн.
В п. 9 страхового акта "Страхова подія сталася з вини" відомості відсутні. Наявне право регресу.
В п. 16 страхового акта "Дані про особу, до якої висувається позов в порядку регресу" - гр. ОСОБА_2 .
Позивач здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 619 441,50 грн, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією платіжної інструкції №21710032 від 30.05.2023.
Як зазначає позивач, оскільки гр. ОСОБА_2 на момент ДТП перебував у трудових відносинах з Військовою частиною НОМЕР_1 та керував "FORD RANGER", д.н.з. НОМЕР_5 , власником якого є Військова частина НОМЕР_1 , ПрАТ "СК "Арсенал Страхування" понесло збитки в розмірі 619 441,50 грн, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Розглядаючи спір по суті, господарський суд зазначає таке.
За приписами п. 3 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до ст. 108 Закону України "Про страхування" страховик, який здійснив страхову виплату за договором страхування майна, має право вимоги до особи, відповідальної за заподіяні збитки, у розмірі здійсненої страхової виплати та інших пов`язаних із нею фактичних витрат. Якщо договором страхування майна не передбачено інше, до страховика, який здійснив страхову виплату, в межах такої виплати переходить право вимоги (суброгація), яке страхувальник або інша особа, визначена договором страхування або законом, що одержала страхову виплату, має до особи, відповідальної за заподіяні збитки.
Статтею 993 ЦК України визначено, що до страховика, який здійснив страхову виплату (відшкодування) за договором страхування майна, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхову виплату (відшкодування), має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Частинами 1, 2 ст. 1187 та п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана, зокрема, з використанням транспортних засобів. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
За положеннями ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Згідно з п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються в повному обсязі, якщо договором або законом не передбачене відшкодування в меншому або більшому розмірі.
За визначенням, наведеним у п. 1.6. ст. 1 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (чинного на момент скоєння ДТП) власники транспортних засобів - юридичні та фізичні особи, які відповідно до законів України є власниками або законними володільцями (користувачами) наземних транспортних засобів на підставі права власності, права господарського відання, оперативного управління, на основі договору оренди або правомірно експлуатують транспортний засіб на інших законних підставах.
Згідно з ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.
Виходячи із наведених норм права, шкода, завдана внаслідок ДТП з вини водія, який виконував трудові (службові) обов`язки та на відповідній правовій підставі керував автомобілем, що належить роботодавцю, відшкодовується останнім, а не безпосередньо винним водієм.
Особа, яка керує транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) з особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, не є суб`єктом, який несе відповідальність за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки. У цьому випадку таким суб`єктом є законний володілець джерела підвищеної небезпеки - роботодавець. Отже, шкода, завдана внаслідок ДТП з вини водія, що на відповідній правовій підставі керував автомобілем, який перебуває у володінні роботодавця, відшкодовується саме володільцем цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм.
Тлумачення ч. 1 ст. 1172 ЦК України свідчить про те, що відповідальність юридичної або фізичної особи за шкоду, завдану їхнім працівником, настає лише у випадках, коли заподіювач шкоди не лише перебуває з такою юридичною або фізичною особою в трудових відносинах, а й заподіяв відповідну шкоду саме у зв`язку та під час виконання своїх трудових (службових) обов`язків. Виконанням працівником своїх трудових (службових) обов`язків є виконання ним роботи, зумовленої трудовим договором (контрактом), посадовими інструкціями, а також роботи, яка хоча і виходить за межі трудового договору чи посадової інструкції, але доручається юридичною або фізичною особою, або спричинена необхідністю, як на території роботодавця, так і за її межами. Це можуть бути дії виробничого, господарського, технічного та іншого характеру, вчинення яких безпосередньо входить до службових обов`язків працівника.
Частиною 1 ст. 5 Закону України "Про господарську діяльність у Збройних Силах України" передбачено, що за невиконання чи неналежне виконання договірних зобов`язань, а також за шкоду і збитки, заподіяні довкіллю, правам та інтересам фізичних і юридичних осіб та державі, військова частина як суб`єкт господарської діяльності несе відповідальність, передбачену законом та договором.
Як вище було зазначено, постановою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29.03.2023 у справі №183/1991/23 провадження в справі про адміністративне правопорушення відносна гр. ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП - закрито у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Відповідно до ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
При цьому, в межах справи №183/1991/23 про притягнення гр. ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності не встановлювався факт належності транспортного засобу "FORD RANGER", д.н.з. НОМЕР_5 Військовій частині НОМЕР_1 та факт виконання гр. ОСОБА_2 службових обов`язків на момент скоєння ДТП.
У постанові Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29.03.2023 у справі №183/1991/23 лише зазначено, що гр. ОСОБА_2 є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 (без зазначення її ідентифікуючих реквізитів).
Виходячи зі змісту ч. 1 ст. 1172 ЦК України (посилання на яку містить позов), лише сам факт наявності у винуватця ДТП статусу військовослужбовця на момент її скоєння не є підтвердженням заподіяння шкоди водієм гр. ОСОБА_2 у зв`язку та під час виконання своїх трудових (службових) обов`язків з Військовою частиною НОМЕР_1 .
За ч. 9 ст. 1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" військовослужбовцями є особи, які проходять військову службу.
Відповідно до ч. 4 ст. 24 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби:
1) на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять);
2) на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби;
3) поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника);
4) під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою;
5) під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.
Отже, виконання обов`язків військової служби пов`язане із перебуванням військовослужбовця в певному місці, в певний час або виконанням ним наказу командира (начальника) чи обов`язку служби.
Однак матеріали справи не містять доказів на підтвердження проходження військової служби гр. ОСОБА_2 (виконання обов`язків військової служби) у Військовій частині НОМЕР_1 , а також виконання водієм гр. ОСОБА_2 на момент скоєння ДТП наказу командира (начальника) Військової частини НОМЕР_1 чи інших обов`язків військової служби.
Водночас, згідно доданої до позову відповіді НПУ, в реквізитах "1-й учасник ДТП" (транспортний засіб "FORD RANGER", д.н.з. НОМЕР_5 ), як назву підприємства власника ТЗ учасника ДТП, зазначено лише - "в/ч", без конкретизації ідентифікуючих реквізитів військової частини. Така неповнота даних також не дозволяє встановити належність транспортного засобу до конкретної військової частини та підтвердити службовий статус водія у момент події.
Крім того, в п. 9, 16 страхового акта позивача №006.1167823-1 від 30.04.2023 відсутні відомості про те, з вини якої особи настала страхова подія, проте у розділі "Дані про особу, до якої висувається позов у порядку регресу" прямо зазначено - гр. ОСОБА_2 не як військовослужбовця/або Військову частину НОМЕР_1 .
Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків установлених цим Кодексом. (ч. 1 ст. 14 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України)
Відповідно до ч. 3-4 ст. 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Відповідальність у вигляді відшкодування шкоди, завданої суб`єкту господарювання в деліктних правовідносинах, може наставати лише за одночасної наявності таких умов: 1) протиправної поведінки відповідача; 2)шкоди, завданої суб`єктові господарювання; 3) причинно-наслідкового зв`язку між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою; 4) вини особи, яка заподіяла шкоду.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. (ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України)
Обов`язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків та причинно-наслідковий зв`язок такої поведінки із заподіяними збитками покладається саме на позивача.
За ч. 1 ст. 3 Закону України "Про правовий режим майна у Збройних Силах України" військове майно закріплюється за військовими частинами Збройних Сил України на праві оперативного управління.
Відповідно до ч. 1 ст. 34 Закону України "Про дорожній рух" (в редакції, чинній на момент ДТП) державна реєстрація транспортного засобу полягає в здійсненні комплексу заходів, пов`язаних із перевіркою документів, які є підставою для здійснення реєстрації, а також відсутності будь-яких обтяжень, у тому числі за даними Державного реєстру обтяжень рухомого майна, звіркою і, за необхідності, дослідженням ідентифікаційних номерів складових частин та оглядом транспортного засобу, присвоєнням буквено-числової комбінації номерних знаків з їх видачею або без такої, оформленням і видачею реєстраційних документів та/або їх формуванням в електронному вигляді.
Частиною 8 ст. 34 Закону України "Про дорожній рух" визначено, що відомчу реєстрацію та облік транспортних засобів, які належать військовим частинам, об`єднанням чи організаціям, що входять до складу Збройних Сил України здійснює уповноважений орган Міністерства оборони України.
Постановою Кабінету Міністрів України №1032 від 30.09.2009 затверджений Порядок відомчої реєстрації та ведення обліку транспортних засобів Збройних Сил України (далі - Порядок), який визначає процедуру відомчої реєстрації, перереєстрації, тимчасової реєстрації (далі - реєстрація), ведення обліку транспортних засобів, які закріплені за військовими частинами, закладами, установами та організаціями, що входять до складу Збройних Сил (далі - військові частини), та зняття їх з обліку.
Пунктами 2-3, 5 Порядку визначено, що реєстрація транспортного засобу Збройних Сил (далі - транспортний засіб) полягає у здійсненні комплексу заходів, пов`язаних з перевіркою відповідних документів, закріпленням номерного знака, звіркою і у разі потреби дослідженням ідентифікаційних номерів складових частин (кузова, шасі, рами, двигуна), оглядом транспортного засобу, оформленням і видачею реєстраційного документа - технічного талона транспортного засобу Збройних Сил (далі - технічний талон), зразок якого затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 31.01.92 №47. Облік зареєстрованих транспортних засобів ведеться шляхом накопичення, узагальнення та зберігання інформації про такі транспортні засоби в базі даних уніфікованої електронно-облікової системи Збройних Сил. Реєстрація транспортних засобів, ведення обліку зареєстрованих транспортних засобів та зняття їх з обліку здійснюється уповноваженим органом Міноборони - військовою інспекцією безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах та її структурними підрозділами (далі - підрозділи військової інспекції безпеки дорожнього руху). Використання (зберігання) незареєстрованих згідно з цим Порядком транспортних засобів забороняється.
За приписами п. 13-14 Порядку на транспортний засіб, зареєстрований підрозділом військової інспекції безпеки дорожнього руху, видається технічний талон. Облік і видача бланків технічних талонів здійснюються в порядку, визначеному Міноборони. Інформація про транспортні засоби військових частин, що зареєстровані підрозділами військової інспекції безпеки дорожнього руху, вноситься до бази даних уніфікованої електронно-облікової системи Збройних Сил у порядку, визначеному Міноборони. Інформація про реєстрацію (внесення змін у відомості про реєстрацію) транспортного засобу невідкладно подається Головною військовою інспекцією безпеки дорожнього руху територіальному органу з надання сервісних послуг МВС для внесення відповідних відомостей до Єдиного державного реєстру.
Верховний Суд неодноразово наголошував на необхідності застосування категорій стандартів доказування та зазначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зазначений принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини, з урахуванням поданих доказів, видається більш вірогідним, ніж протилежний.
За відсутності доказів того, що транспортний засіб FORD RANGER (д.н.з. НОМЕР_5 ) є військовим майном і закріплений за відповідачем, суд дійшов висновку про недоведеність тверджень позивача щодо того, що належним відповідачем є військова частина НОМЕР_1 .
У матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження того, що Військова частина НОМЕР_1 була законним володільцем джерела підвищеної небезпеки, за участю якої сталась ДТП, обставини якої досліджувались у межах справи №183/1991/23 про притягнення гр. ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності.
Приписами ст. 76, 77 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, що входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Частинами 1-2 ст. 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.
Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів. (ч. 4 ст. 74 ГПК України)
Виходячи з наведених вище обставин, суд дійшов висновку, що Військова частина НОМЕР_1 не підпадає під поняття "власник транспортного засобу", наведене в п. 1.6. ст. 1 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (чинного на момент скоєння ДТП), та не є особою, яка відповідає за шкоду, завдану гр. ОСОБА_2 .
У матеріалах справи відсутні належні докази на підтвердження, що водій гр. ОСОБА_2 заподіяв відповідну шкоду саме у зв`язку та під час виконання своїх трудових (службових) обов`язків, а також того, що транспортний засіб "FORD RANGER", д.н.з. НОМЕР_5 , під керуванням винуватця ДТП, належав саме Військовій частині НОМЕР_1 , що виключає відповідальність відповідача відповідно до ч. 1 ст. 1172, ч. 1, 2 ст. 1187 та п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України.
Вказані обставини свідчать про недоведеність позивачем порушення його прав та інтересів відповідачем, що є підставою для відмови у задоволенні позову повністю.
Відповідно до ст. 129 ГПК України судовий збір покладається на позивача.
Керуючись ст. 74, 76-77, 129, 233, 236-241, 252, 326 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд
ВИРІШИВ:
У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Копії рішення направити сторонам.

Повне рішення складено 01.04.2026.

Суддя Н.М. Коваленко 

Повідомити учасників справи про відсутність у суду технічної можливості надавати інформацію про вебадресу судового рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень, одночасно з врученням (надсиланням/видачі) копії повного або скороченого такого рішення до затвердження Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.
Повідомити учасників справи про можливість ознайомитись з електронною копією судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень за його вебадресою: http://reyestr.court.gov.ua.
Вебадреса сторінки на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: http://court.gov.ua/fair/sud5013.