Справа № 439/138/26
Провадження № 2/439/420/26

РІШЕННЯ
(заочне)
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2026 року м. Броди Львівської області
Бродівський районний суд Львівської області в складі головуючого судді Марків Т.А.,
за участю секретаря судового засідання Кашуби Л.О.,
у відкритому судовому засіданні в цивільній справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, 

встановив:

ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» (далі –Товариство) звернулося до відповідача з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором. 
В позовній заяві відображено наступну позицію (а.с. 2 – 6).
На підставі укладеного 07 червня 2020 року договору про споживчий кредит № 2492892 (далі – кредитний договір) ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» надано ОСОБА_1 кредит – 10 050 грн. на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом, комісії, строком на 30 днів. 
Позичальник грошові зобов`язання за договором (щодо повернення кредиту, сплати процентів) належним чином не виконувала, у зв`язку із чим виникла заборгованість.
Згідно з договором факторингу, право вимоги за кредитним договором від 07 червня 2020 року № 2492892 перейшло до позивача.
За вказаних обставин позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 21 213,45 грн. (що складається із заборгованості за основним зобов`язанням – 10 050 грн., заборгованості за процентами, – 11 163,45 грн.)
Відзив на позов не надходив. 
В судове засідання представник позивача не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, відповідно до змісту якої проти заочного розгляду не заперечував. 
Відповідач, належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, в судове засідання не з`явилася вдруге, про причини неявки, їх поважність суд не оповістила; будь-яких заяв чи клопотань від неї не надходило.
Судом ухвалено про заочний розгляд справи за відсутності її учасників.
Судом встановлено, що 07 червня 2020 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_1 в електронній формі укладено кредитний договір № 2492892, відповідно до якого відповідачу було надано кредит у сумі 10 050 грн. на строк 30 днів – до 07 липня 2020 року (з можливістю пролонгації), зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі фіксованої процентної ставки – 695,40% річних (за зниженою ставкою – 1,81 % в день на залишок заборгованості за умови повного погашення кредитної заборгованості в межах 30 денного строку кредитування, а також протягом трьох календарних днів, що слідують за датою закінчення такого строку; за стандартною ставкою – 1,9 % в день на залишок заборгованості у межах решти строку кредитування) (п. 1.5, п. 1.7.2 договору; п.4 паспорту споживчого кредиту). 
Пролонгація договору, згідно з його п. 4.1, відбувається на кількість днів, зазначену в п. 1.4 договору, якщо між сторонами буде досягнута домовленість про таке продовження у порядку, визначеному п. 4.2-4.5 договору. У випадку якщо заборгованість за кредитом складає не менше 400 гривень (включно), позичальник може ініціювати продовження строку користування кредитом, відповідно до п. 4.3 договору. Пропозиція (оферта) позичальника щодо продовження строку користування кредитом вчиняється шляхом здійснення платежу на користь товариства у розмірі не менше суми нарахованих та несплачених процентів, відповідь на яку товариство може надати протягом 24 годин з моменту вчинення вказаних дій позичальником. Товариство має право, але не обов`язок протягом строку для відповіді, акцептувати пропозицію (оферту) про продовження строку користування кредитом шляхом направлення позичальнику текстового повідомлення про погодження нового строку кредиту (з зазначенням нової дати повернення) на номер мобільного телефону та/або адресу електронної пошти, повідомлені товариству в особистому кабінеті зазначені в договорі. 
Як передбачено п. 3.1 договору, нарахування процентів здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом, але не більше 90 календарних днів поспіль з моменту виникнення прострочення, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод "факт/факт".
Отже, п. 3.1 договору сторонами погоджено максимальний строк користування кредитом – 90 днів.
Указаний договір, відповідно до ст. 629 ЦК України, є обов`язковим для виконання сторонами. 
ОСОБА_1 кредит у розмірі 10 050 грн. одержала 07 червня 2020 року, що підтверджується платіжним дорученням про переказ коштів. 
Як встановлено ст.ст. 1049, 1050, 1054 ЦК України, за кредитним договором банк, або інша фінансова установа (кредитодавець), зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідач порушила зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати процентів користування кредитними коштами, внаслідок чого, відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором, станом на 25 лютого 2021 року допустила заборгованість в сумі 21 213,45 грн., що складається із заборгованості за основним зобов`язанням – 10 050 грн., заборгованості за процентами, нарахованими за період з 07 червня 2020 року до 03 грудня 2020 року, – 11 163,45 грн.
Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, в установлений строк (ст. 526 ЦК України). 
Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) – ст. 610 ЦК України.
26 лютого 2021 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» (фактор) укладено договір факторингу № ККАУ-26022021 про відступлення права вимоги до боржника ОСОБА_1 згідно з договором № 2492892.
Згідно із п. 1.2 цього договору, фактор одержав право вимагати від боржника належного виконання всіх грошових зобов`язань за укладеними кредитними договорами які входять до портфелю заборгованості, право вимоги за якими передається.
Як встановлено ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно із ч. 1 ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 516 ЦК України).
Суд визнає, що невиконанням умов кредитного договору порушені права нового кредитора у зобов`язанні, тому позивач має право вимагати сплати відповідачем заборгованості.
Суд вважає, що кредитодавець виконав свої зобов`язання за договором, надавши відповідачу кредит, а остання користувалася кредитними коштами, проте неналежним чином виконувала зобов`язання за кредитним договором, допустила заборгованість.
Розмір заборгованості за основним зобов`язанням в сумі 10 050 грн. та за процентами, нарахованими в період з 07 червня 2020 року до 02 листопада 2020 року включно, – 5 244 грн. суд визнає обґрунтованим. 
Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору (ч. 1 ст. 631 ЦК України). Цей строк починає спливати з моменту укладення договору (частина друга вказаної статті), хоча сторони можуть встановити, що його умови застосовуються до відносин між ними, які виникли до укладення цього договору (частина третя цієї статті). Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (ч. 4 ст. 631 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Останній платіж в розмірі не менше суми нарахованих та несплачених процентів здійснено ОСОБА_1 05 серпня 2020 року, тому загальний строк кредитування, визначений договором, закінчився 02 листопада 2020 року.
Кредитор після спливу строку кредитування позбавлений права нараховувати відсотки та інші платежі, передбачені кредитним договором, що відповідає правовому висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеному у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18).
Відтак, у межах строку кредитування позичальник мала, зокрема, повертати первісному кредитору кредит і сплачувати проценти за користування ним. Починаючи з дня закінчення строку дії договору, позичальник мала обов`язок незалежно від пред`явлення вимоги кредитодавцями повернути всю заборгованість за договором.
Враховуючи викладене, суд вважає, що правових підстав для продовження нарахування процентів за користування кредитними коштами після закінчення строку кредитування первісний кредитор не мав, тому позовні вимоги про стягнення з відповідача процентів за період з 03 листопада 2020 року до 03 грудня 2020 року є безпідставними.
Відповідно до змісту позовної заяви, позивач просить стягнути на його користь судові витрати, які складаються із сплаченого судового збору – 2 662,40 грн. та витрат на правову допомогу – 8 000 грн.
При зверненні до суду позивачем сплачений судовий збір в сумі 2 662,40 грн. (а.с. 1).
В обґрунтування витрат на професійну правничу допомогу надано договір про надання правничої допомоги № 0107 від 01 липня 2025 року, укладений між Товариством та адвокатським об`єднанням «АПОЛОГЕТ», витяг з акту наданих послуг. Представництво позивача здійснював керівник цього об`єднання – адвокат Усенко М.І. (а.с. 8,10).
Згідно з договором, витягом з акту наданих послуг, розмір винагороди за надання правової допомоги щодо примусового стягнення заборгованості з боржника ОСОБА_1 – складення позовної заяви, вивчення матеріалів справи, усної консультації та подання заяви до суду становить 8 000 грн. 
Як встановлено ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Визначаючись із відшкодуванням понесених витрат на правничу допомогу, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторін тощо (постанова Верховного Суду від 01 вересня 2022 року в справі № 640/16093/21).
Справа, в якій ухвалюється рішення, є нескладною, обсяг наданих в ній правничих послуг полягає в складенні позовної заяви, написання та подання якої не потребувало значної витрати часу й проведення тривалої аналітичної та/або технічної роботи, використання виключних професійних знань представника.
За вказаних обставин суд вважає достатнім, розумним та реальним розміром витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвокатського бюро, які підлягають визначенню в цій справі, 4 000 грн. 
Таким чином, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають 15 294 грн. заборгованості за кредитним договором в доведеному розмірі та, згідно із ч. 1 та ч. 2 ст. 141 ЦПК України, пропорційно розміру задоволених позовних вимог понесені позивачем судові витрати. 

Керуючись ст.ст. 258, 259, 263 – 265, 268, 280 – 282 ЦПК України,

ухвалив:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» (юридична адреса: м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, б. 1, корп. 28; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 35234236) до ОСОБА_1 (адреса реєстраційного обліку місця проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» заборгованість за кредитним договором від 07 червня 2020 року № 2492892 в сумі 15 294 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» судові витрати в сумі 4 803,31 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання заяви про перегляд заочного рішення або апеляційної скарги, якщо заяву про перегляд заочного рішення та/або апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання заяви про перегляд заочного рішення та залишення її без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення – 27 березня 2026 року (або постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення) до Львівського апеляційного суду через Бродівський районний суд Львівської області.
У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 

Суддя Т.А. Марків