Ярмолинецький районний суд Хмельницької області
Справа № 686/26306/25
Провадження № 2/689/65/26
РІШЕННЯ 
Іменем України

16 квітня 2026 року с-ще Ярмолинці

Ярмолинецький районний суд Хмельницької області у складі головуючого - судді Мазурчака В.М., 
за участю: 
секретаря судового засідання Конфедерат Л.М., 
позивачки ОСОБА_1 та її представниці адвоката Лисяк Г.І.,
відповідачки ОСОБА_2 та її представника адвоката Афадєєва В.В.,
відповідача ОСОБА_3 , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в загальному позовному провадженні в залі суду в селищі Ярмолинці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Міністерства оборони України про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу для набуття права на отримання соціальних виплат за загиблого військовослужбовця, 

встановив:

1. Стислий виклад позиції Позивача 

ОСОБА_1 (далі – Позивачка, ОСОБА_1 ) у вересні 2025 року звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 (далі – Відповідачка, ОСОБА_2 ) та ОСОБА_3 (далі – Відповідач, ОСОБА_3 ), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Міністерства оборони України про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу для набуття права на отримання соціальних виплат за загиблого військовослужбовця. 
Просила встановити факт, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 (далі ОСОБА_4 ) проживали однією сім`єю як жінка та чоловік без реєстрації шлюбу в період часу з травня 2020 року до 13 червня 2025 року для набуття права на отримання соціальних виплат за загиблого військовослужбовця. 
Позов мотивовано тим, що вони проживали без реєстрації шлюбу однією сім`єю. У перший період часу проживали у її бабусі та дідуся по АДРЕСА_1 , а згодом – у її матері ОСОБА_5 по АДРЕСА_2 в тому ж селі; з 01 жовтня 2022 року по початку листопада 2024 року – за адресою: АДРЕСА_3 ; з 12 листопада 2024 року по 07 січня 2025 року – за адресою: АДРЕСА_4 . В подальшому ОСОБА_4 був мобілізований до лав Збройних сил України. У цей період вони вели спільне господарство, проживали разом, мали спільний бюджет, турбувалися один про одного, планували народження дитини. В жовтні 2024 року ОСОБА_4 зробив їй пропозицію укласти шлюб, але був мобілізований. Під час його служби вона відвідувала його за місцем розташування військової частини, возила продукти харчування, одяг тощо, продовжувала облаштовувати побут за їх останнім місцем проживання. 
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 загинув під час виконання бойового завдання.
В судовому засідання пояснила, що просить встановити спірний факт з метою призначення та виплати їй одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю (смертю) військовослужбовця в період дії воєнного стану під час виконання ним обов`язків військової служби, що передбачена Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та інших соціальних виплат (допомог, тощо). 

2. Стислий виклад позиції Відповідача ОСОБА_3 

ОСОБА_3 , батько загиблого ОСОБА_4 , в судових засіданнях усно позов визнав повністю та пояснив, що заявлені ОСОБА_1 фактичні обставини він підтверджує. 

3. Стислий виклад заперечень Відповідачки ОСОБА_2 

ОСОБА_2 подала відзив на позовну заяву. Просила в позові відмовити повністю з підстав. 
До 29 липня 2022 року ОСОБА_4 не зустрічався і не проживав з ОСОБА_1 . 
Вони познайомилися 29 липня 2022 року в колі спільних друзів в АДРЕСА_5 , а саме, біля магазину. З 01 серпня 2022 року вони розпочали зустрічатися як пара, але разом ще не проживали. 
В жовтні 2022 року ОСОБА_4 та ОСОБА_1 поселилися та спільно проживали певний час за адресою: АДРЕСА_3 . 
З 16 листопада 2024 року і до мобілізації ОСОБА_4 проживав разом із своєю бабусею ОСОБА_6 у її будинку за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки розійшовся з ОСОБА_1 . 
Дійсно ОСОБА_4 зробив пропозицію ОСОБА_1 зареєструвати шлюб, але вони розійшлися через сварку. Саме через це ОСОБА_4 добровільно мобілізувався у ІНФОРМАЦІЯ_2 , хоча раніше не бажав проходити військову службу. 
Попри близькі відносини, спільне проживання з жовтня 2022 року по 16 листопада 2024 року, ОСОБА_4 та ОСОБА_1 не були однією сім`єю, оскільки вони не проживали однією сім`єю, не вели спільний побут (не вели спільне господарство), не мали спільного бюджету (спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї), не мали взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю. 

4. Стислий виклад пояснень третьої особи 

Міністерство оборони України надало суду письмове пояснення, у якому навело судову практику вирішення спорів цієї категорії, просило ухвалити законне та обґрунтоване рішення. Щодо суті спору не висловило своєї позиції. 

5. Процесуальні дії та рішення у справі

Ухвалою від 14 жовтня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду і відкрито провадження у цивільній справі у порядку загального позовного провадження, призначеного підготовче судове засідання. 
Ухвалою від 11 листопада 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті у судовому засіданні, викликано свідків. 
Ухвалами від 22 грудня 2025 року та 26 січня 2026 року витребувано докази (щодо особистого розпорядження військовослужбовця ОСОБА_4 , його особової справи). 
Ухвалою від 04 березня 2026 року витребувано з військової частини НОМЕР_1 оригінал анкети військовослужбовця ОСОБА_4 , письмове підтвердження надсилалася анкети на ім`я ОСОБА_1 . Також витребувано у ТОВ «Телерадіокомпанія «ЕВЕРЕСТ» відомості з бази персональних даних «Абонети» ТОВ «Телерадіокомпанія «ЕВЕРЕСТ» про абонента послуги доступу до мережі Інтернет за місцем надання послуг: АДРЕСА_3 , який обліковувався за абонентським № НОМЕР_2 , та оригінали відповідних письмових документів. 

6. Рішення щодо позову.

Дослідивши матеріали справи та подані докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, як окремо так і взаємний їх зв`язок, суд вважає, що позов слід задовольнити частково з підстав.

7. Зміст спірних правовідносин

Між сторонами наявний спір з приводу факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , який Позивачка просить встановити з метою призначення та виплати їй одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю (смертю) військовослужбовця ОСОБА_4 в період дії воєнного стану під час виконання ним обов`язків військової служби, що передбачена Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та інших соціальних виплат (допомог, тощо).

8. Фактичні обставини, встановлені судом, оцінка судом аргументів учасників справи, норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування

ОСОБА_4 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_3 ( АДРЕСА_6 ) з 08.01.2025 р., а з 17.04.2025 року - у військовій частині НОМЕР_1 (а.с. 9, 45 /на звороті/).
Він загинув (помер) ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 (а.с. 14).
Відповідно до наказу командира в/ч НОМЕР_1 від 19.06.2025 р. №335 розвідник – навідник 3 розвідувального відділення 1 розвідувального взводу 3 розвідувальної роти в/ч НОМЕР_1 солдат ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 загинув під час виконання бойового завдання (т.1 а.с. 227). 

Факт проживання однією сім`єю чоловіка ОСОБА_4 та жінки ОСОБА_1 без шлюбу (не перебували у шлюбі між собою) з 01 жовтня 2022 року до дня загибелі (смерті) ОСОБА_4 13 червня 2025 року підтверджується такими доказами: 

ОСОБА_4 та ОСОБА_1 у період часу з 01 жовтня 2022 року по початок листопада 2024 року спільно проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу за адресою: АДРЕСА_3 . 
Це підтверджується договором найму житлової нерухомості від 01 жовтня 2022 року (т.1 а.с. 23-25). 
Крім того, цю обставину підтвердив свідок ОСОБА_7 , який пояснив, що він на той час разом із матір`ю ОСОБА_8 були співвласниками цієї квартири та здавали її в оренду з 01 жовтня 2022 року по 12 листопада 2024 року. 
Зазначив, що здачею квартири займався він. Після публікації в застосунку «Олх» йому зателефонував ріелтор та повідомив про бажання пари оглянути квартиру. На місце прибули ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ( ОСОБА_4 чи ОСОБА_1 ), подивилися квартиру, взяли паузу, щоб подумати. Через деякий час ріелтор ОСОБА_11 проінформував його про їх згоду. 
Він, ОСОБА_7 , регулярно, один раз на місяць, заходив у квартиру, отримував орендну плату, допомагав з газовою колонкою, дивився чи немає плісняви тощо. ОСОБА_4 та ОСОБА_1 у ній проживали разом. Бланк договору найму надав ріелтор. ОСОБА_4 чи ОСОБА_1 , він точно не знає хто саме з них, переоформили договір щодо користування мережею Інтернет на своє ім`я. У ОСОБА_4 та ОСОБА_1 були теплі відносини, він, ОСОБА_7 , бачив, що вони проживають разом, про це свідчили їх речі (посуд, рушники). Коли він заходив, то ОСОБА_1 готувала їжу. Квартиру орендували за 7500 гривень. Декілька разів йому кошти за квартиру передавала ОСОБА_1 , переважно це робив ОСОБА_4 . З їх розмов він чув, що ОСОБА_4 таксував, а ОСОБА_1 – навчалася. Одного разу ОСОБА_4 повідомив, що не горить газова колонка. Витрати за комунальні послуги оплачували додатково. ОСОБА_4 у месенджері «Вайбер» кидав йому показники, а він у свою чергу повідомляв про додаткову суму витрат. Договір не оновлювали після закінчення строкую. ОСОБА_4 та ОСОБА_1 просто продовжували проживати. Одного разу ОСОБА_1 попередила його, що вони припиняють орендувати квартиру. Він, ОСОБА_7 , зрозумів, що вони переїжджають в інше житло. Це було 12 листопада 2024 року (перед засіданням він переглянув переписку, щоб уточнити дату).
Свідок ОСОБА_12 , керівник агентства нерухомості, підтвердив, що він здав як посередник квартиру по вулиці Інститутській ОСОБА_4 та ОСОБА_1 .
Спільне проживання ОСОБА_4 та ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_3 також підтверджується письмовими документами: замовленням телекомунікаційних послуг (доступу до мережі Інтернет) за підписом ОСОБА_4 від 27 січня 2023 року, повідомленням про включення до бази персональних даних «Абоненти» ТОВ «Телерадіокомпанія «Еверест» за підписом ОСОБА_4 від 27 січня 2023 року, актом ХС11 №128 від 27 січня 2023 року за підписом ОСОБА_4 від 27 січня 2023 року, листом директора ТОВ «ТРК «Еверест» №32/103 від 06 березня 2026 року на запит суду, яким для огляду суду було надано оригінали означених документів (т.1 а.с. 26-28, т.2 а.с. 131-136). 
Факт спільного проживання ОСОБА_4 та ОСОБА_1 за цією адресою визнають відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 

ОСОБА_4 та ОСОБА_1 у період часу з 12 листопада 2024 року по 7 січня 2025 року спільно проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу за адресою: АДРЕСА_4 .
Це підтверджується Технічний паспортом, договором купівлі-продажу квартири від 11 листопада 2024 року на квартиру за адресою: АДРЕСА_4 на ім`я матері ОСОБА_1 – ОСОБА_5 (т.1 а.с. 29-31), показаннями свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 .
Обставину про фізичне проживання ОСОБА_4 та ОСОБА_1 в цей період у цій квартирі визнають Відповідачі. 
Свідок ОСОБА_12 , керівник агентства нерухомості, пояснив, що ОСОБА_5 , маму Позивачки, знає з 2021 року. Він допоміг їй та відповідно ОСОБА_1 та ОСОБА_4 як ріелтор орендувати квартиру по АДРЕСА_7 . В той період вперше побачив ОСОБА_4 та ОСОБА_1 . Через деякий час ОСОБА_5 попросила у нього сприяння у придбанні квартири, розповіла, що ОСОБА_4 зробив пропозицію її доньці ОСОБА_1 . В результаті підібрали квартиру і ОСОБА_5 її придбала. Це - квартира АДРЕСА_8 , на останньому поверсі. Кухня та балкон були у жахливому стані, санвузол – в нормальному стані, свіжий. Квартира була у придатному для життя стані. Крім цього, він, ОСОБА_12 , має бригади будівельників, що займаються ремонтом. Він надав послуги з ремонту цієї квартири. Ремонт робили два працівники. Деякі будівельні матеріали придбали ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , а деякі - він особисто. ОСОБА_4 та ОСОБА_1 одразу заселилися в квартиру, занесли речі, ремонт робили паралельно. Запам`ятав, що у них були хом`ячки. Будівельники демонтували старий балкон, зробили капітальний ремонт балкона: провели електрику, пошпаклювали, положили плитку, засклили. ОСОБА_4 допомагав виносити будівельне сміття, цікавився деталями ремонту. 
Свідок ОСОБА_13 (подруга Позивачки) пояснила, що навчалася в одній групі педагогічній академії з ОСОБА_1 , товаришували, в листопаді 2024 р. ОСОБА_4 та ОСОБА_1 переїхали в квартиру по провулку Іподромний, де вона була безліч разів. У квартирі - дві кімнати. Після придбання було відремонтовано балкон. У ОСОБА_1 та ОСОБА_4 в цій квартирі проживав кіт і хом`ячки. 
Свідок ОСОБА_14 пояснив, що допоміг своїм автомобілем перевезти речі (клітки, посуду, рушники тощо) та хом`ячків ОСОБА_4 та ОСОБА_1 з квартири по АДРЕСА_7 . Речі були у великих чорних пакетах для сміття. Речей було багато, майже повний бус. Квартира на Іподромному була на останньому поверху, піднімалися ліфтом. В цілому у квартирі був ремонт. Одного разу ОСОБА_4 , вже після переїзду на квартиру по провулку Іподромний, брав у нього бус, оскільки забирав із ОСОБА_1 стіл на кухню з магазину « ІНФОРМАЦІЯ_4 ».

Судом встановлено, що листом командира військової частини НОМЕР_1 полковника ОСОБА_15 №842/5441 від 21.08.2025 р. ОСОБА_1 на її звернення (вх. №5478 від 22 липня 2025 року) надіслано документи, що стосуються загиблого військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , а саме, три документи: наказ №335 від 19.06.2025 р., наказ №223 від 04.08.2025 р. та копію анкети військовослужбовця ОСОБА_4 від 16 квітня 2025 року (т.1 а.с. 10). Лист №842/5441 від 21.08.2025 р. на ім`я ОСОБА_1 було оглянуто судом в оригіналі в судовому засіданні. Ухвалою суду від 04.03.2026 р. витребувано оригінал анкети військовослужбовця ОСОБА_4 (т.2 а.с. 117-119). У відповідь військова частина НОМЕР_1 повідомила суд, що оригінал анкети не зберігся, у частині відсутні дані про направлення анкети ОСОБА_1 . Водночас частина не заперечувала факт існування анкети та її надсилання ОСОБА_1 на запит останньої. Крім цього, в/ч НОМЕР_1 надіслала суду копія анкети, яка є копією анкети, яку до позову додала ОСОБА_1 (т.2 а.с. 154-158). Позивачка додала до матеріалів суду оригінал конверта, в якому їй надійшов лист №842/5441 від 21.08.2025 р. з додатками, в т.ч. анкета (а.с. 165). Таким чином, копія анкети була надіслана на ім`я ОСОБА_1 у липні 2025 року, а на ім`я суду (на вимогу суду) - у березні 2026 року. Обидві анкети є тотожними (т.1 а.с. 11 та т.2 а.с. 158). Крім того, судом оглянуто листування в застосунку «Вайбер» між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 за 16 квітня 2025 року, в якому він також надіслав їй копію цієї ж анкети. Відеозапис огляду застосунку долучено до справи (т.2 а.с. 162-163, 166).
За цих обставин походження анкети як доказу суд вважає, що анкета військовослужбовця ОСОБА_4 від 16.04.2025 р. є належним та допустимим доказом; відсутні підстави не брати до уваги цей доказ у порядку частини другої статті 95 ЦПК України. Суд переконаний, що цей доказ є достовірним, тобто таким, на підставі якого можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України). 
Зі змісту анкети вбачається, що військовослужбовець ОСОБА_4 мав позивний «коханий». ОСОБА_4 , підписавши 16.04.2025 р. анкету, зазначив, що він перебуває у цивільному шлюбі з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ; вказав її мобільний номер та адресу – АДРЕСА_4 . (т.1 а.с. 11 та т.2 а.с. 158). 
На думку суду, це письмове волевиявлення ОСОБА_4 щодо статусу ОСОБА_1 у його житті є беззаперечним доказом статусу їх відносин. 
Цей доказ має більшу вагу за інші докази, оскільки є доказом безпосереднього волевиявлення ОСОБА_4 . Це його особиста оцінка спірних правовідносин. 
Анкета датована 16.04.2025 р., що свідчить про те, що після мобілізації характер їх відносин не змінився.

Суд відхиляє пояснення командира 1рв 3рр військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_16 як доказ за критерієм допустимості. Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. У спірних правовідносинах фактично йдеться про показання свідка ОСОБА_16 . Однак, ця особа в судовому порядку на умовах змагальності сторін під присягою не допитувалася, про кримінальну відповідальність не була попереджена. Хто і з якою метою відібрав пояснення суду невідомо. Пояснення не містять дати (т.1 ас. 13). 
З цих же підстав суд не бере до уваги та відхиляє акти за підписом сусідів ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 ; заяви ОСОБА_20 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_21 (т.1 а.с. 16-22).
Законом (статтею 76 ЦПК України) визначено види доказів у цивільній справі, в тому числі письмові докази та показання свідків. Надання письмових пояснень свідків є спробою підміни показів свідків, що суперечить правилам змагальності між сторонами спору та дослідження судом доказів, а саме, свідків необхідно допитувати у судовому засіданні, після прийняття присяги, роз`яснення кримінальної відповідальності, з можливістю їх допиту як Позивачем так і Відповідачами. 

Відповідно до виписки Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» від 07 липня 2025 року за №46Т60QG4QR84OP01 по картці/рахунку ОСОБА_1 № НОМЕР_5 ( НОМЕР_6 ) за період 01 жовтня 2022 року – 30 червня 2025 року ОСОБА_1 отримувала систематично перекази від ОСОБА_26 у період часу з 18 лютого 2023 року по 08 лютого 2025 року. Всього – 165 переказів (т.1 а.с. 32-36). 
Перекази відбулися у всі роки означеного періоду, в тому числі в кінці 2024 року та у період після мобілізації ОСОБА_4 (січень-лютий 2025 року). 
Ці перекази свідчать про спільний бюджет ОСОБА_1 та ОСОБА_4 . 
Це також підтверджується чеком від 27.02.2025 р. на ім`я ОСОБА_1 про поповнення картки ОСОБА_4 (т.1 а.с. 43).
Виписки про стипендію та заробітну плату ОСОБА_1 підтверджують лише її доходи (т.1 а.с. 37-39).

Експрес-накладні ТОВ «Нова пошта» від 22.04.2025 р., 20.05.2025 р., 10.06.2025 р., є доказами передачі від ОСОБА_1 одержувачу ОСОБА_4 продуктів харчування; від ОСОБА_4 до ОСОБА_1 - побутових речей. Ці письмові докази підтверджують пояснення позивачки про те, що попри тимчасове вимушене відрядження ОСОБА_4 , характер їх відносин не змінився – вона як дружина піклувалася про його побут, харчування (т.1 а.с. 44). 
Доказами постійного спілкування, насамперед про побутові питання (про показники лічильника, про зустріч під час вихідного дня за місцем служби ОСОБА_4 , про сімейний альбом, виділення коштів із заробітної плати на харчування) є знімки спілкування в месенджері «Viber» (т.1 а.с. 45-52).
ОСОБА_1 та ОСОБА_4 після його мобілізації підтримували один одного; ОСОБА_1 відвідувала його за місцем несення служби в м. Житомирі, що підтверджується фотографіями (т.1 а.с. 53, 58, 59).
Пояснення ОСОБА_1 , показання свідків про те, що в листопаді 2024 ОСОБА_4 зробив пропозицію про одруження ОСОБА_1 , підтверджуються також фотографіями цієї події, що відбулася біля автовокзалу (т.1 а.с. 65).
Обставини спільного проживання також підтверджуються фотографіями, які свідчать про характер відносин ОСОБА_1 та ОСОБА_4 саме як чоловіка та жінки (т.1 а.с. 165). 
Крім цього, пояснення ОСОБА_1 про те, що вони разом планували народження дитини, підтверджується медичною довідкою від 26.01.2023 р. з діагнозом ОСОБА_1 – «стан після самовільного викидня» (т.1 а.с. 166). 
Відносини проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу підтверджуються переконливими відеозаписами їх побуту (т.1 а.с. 171). 

Суд відхиляє показання свідків Відповідачки про те, що в листопаді 2024 року ОСОБА_4 та ОСОБА_1 посварилися та розійшлися. Жоден із свідків не був очевидцем цієї події. 
Сварка в другій половині листопада 2024 року та тимчасове короткочасне проживання ОСОБА_4 у його бабусі ОСОБА_6 (про ці факти пояснили свідки ОСОБА_6 , ОСОБА_27 , ОСОБА_14 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 ), а також перебування ОСОБА_4 у лікарні в смт. Ярмолинці на стаціонарному лікуванні 02.12-09.12.2025 р., на думку суду, не свідчать про припинення їх відносин як сім`ї. Тим більше, саме в цей період (листопад-грудень 2024 р. ОСОБА_1 здавала іспити в м. Київ (вона навчалася у двох вищих навчальних закладах). Продовження цих відносин в 2025 році спростовується наданими Позивачкою доказами. Зокрема, а не виключно, це підтверджується тим, що 31.12.2024 р. ОСОБА_4 переказав ОСОБА_1 4000 гривень, 07.01.2025 – 1700 грн., 13.01.2025 – 1000 грн., 16.01.2025 р. – 500 грн., 27.01.2025 р. – 497 грн., 08.02.2025 – 500 грн. Суд вважає, що ці свідки не були глибоко обізнані в деталях тієї сварки сім`ї ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , а тим більше у наслідках для ОСОБА_4 та ОСОБА_1 .. Ці свідки не переконали суд, що ОСОБА_4 і ОСОБА_1 припинили відносини спільного проживання однією сім`єю. Водночас надані докази Позивачки свідчать про продовження цих відносин, в тому числі на період мобілізації ОСОБА_4 . 
Даючи саме таку оцінку показанням даних свідків, суд бере до уваги факт вкрай негативного ставлення свідка ОСОБА_6 (бабусі ОСОБА_4 , у якої він виріс) до ОСОБА_1 та до свого зятя - батька ОСОБА_4 - ОСОБА_3 . 
Також суд бере до уваги негативне ставлення друзів з дитинства ОСОБА_4 – скідків ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_32 . Суд пов`язує це з тим, що фактично після початку відносин ОСОБА_4 з ОСОБА_1 з моменту їх знайомства, ОСОБА_4 все більше і більше часу проводив з ОСОБА_1 , і все менше і менше з друзями. Всі свідки підтвердили поступове віддалення ОСОБА_33 (розпочав пропускати спільні вечірки, поїздки, дні народження тощо). 

Водночас, частково задовольняючи позов, суд встановив, що факт проживання однією сім`єю чоловіка ОСОБА_4 та жінки ОСОБА_1 без шлюбу (не перебували у шлюбі між собою) з травня 2020 року до 01 жовтня 2022 року не знайшов свого підтвердження. 

Позивачка не довела належними, допустимими та достовірними доказами ці обставини. 
За клопотанням Позивачки було допитано свідків ОСОБА_5 (мати Позивачки), ОСОБА_20 (бабуся Позивачки), ОСОБА_34 (бабуся Позивачки), ОСОБА_35 , ОСОБА_7 (співвласник орендованої квартири АДРЕСА_9 ), ОСОБА_13 (подруга Позивачки), ОСОБА_12 (ріелтор). 
Показання ОСОБА_5 щодо суд відхиляє через очевидну заінтересованість у результатах розгляду справи. ОСОБА_5 – мати Позивачки. 
Свідок ОСОБА_20 (бабуся Позивачки) пояснила, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 у період часу з травня 2020 року проживали у неї в с. Шарівка. Орієнтовно через рік перейшли жити до ОСОБА_5 . Через деякий час зняли квартиру у м. Хмельницькому і переїхали. Показання свідка за період з травня 2020 року до 01 жовтня 2022 року суд вважає недостовірними. Ці показання не підтверджуються іншими доказами, носять загальний характер. 
Вони також спростовані доказами Відповідачки про те, що у цей період часу ОСОБА_4 не був знайомий і Позивачкою, проживав у своєї бабусі ОСОБА_36 зустрічався, залицявся та/або спільно відпочивав з іншими жінками, в т.ч. за кордоном. 
Так, ці обставини підтвердили свідки Відповідачки ОСОБА_27 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 ( ОСОБА_39 ) (зазначила, що у червні 2020 р. вона пробувала зустрічатися з ОСОБА_4 ), ОСОБА_29 , ОСОБА_40 .. 
Крім того, Позивачка ОСОБА_1 пояснила, що визнає той факт, що ОСОБА_4 їздив у Єгипет з ОСОБА_41 (проживали в одному номері) у вересні 2020 року. Цю обставину також підтвердила свідок ОСОБА_42 . 
Ця поїздка також підтверджується фотографіями (т.2 а.с. 169, 170). 
Показання свідка ОСОБА_34 (бабуся Позивачки, яка проживає в смт. Чемерівці) не мають доказового значення, оскільки вона не була очевидцем подій спільного життя ОСОБА_1 та ОСОБА_4 . Цей свідок володіє інформацією переважно із чужих слів – з розповідей своєї внучки – Позивачки у справі. Як зазначив свідок, вона бачила ОСОБА_4 5-6 разів та у с. Шарівка вона у ОСОБА_1 та ОСОБА_4 не була жодного разу.
Свідок ОСОБА_35 пояснила, що з 2018 року проживає в такому режимі: три місяці – за кордоном на заробітках, а три місяці – в м. Хмельницькому за місцем свого проживання. Періодично їздить у с. Шарівку до родичів Позивачки за продуктами. З показів свідка встановлено, що вона в загальних рисах обізнана про життя ОСОБА_1 та ОСОБА_4 в період часу з травня 2020 року до 01 жовтня 2022 року, переважно зі слів родичів Позивачки, які відбувалися у той час, коли вона приїжджала з м. Хмельницького у с. Шарівка, щоб придбати у бабусі Позивачки продукти. Очевидцем таких обставин як ведення спільного побуту (спільного господарство), спільного бюджету (спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї), виконання взаємні прав та обов`язків подружжя саме у період з травня 2020 року до 01 жовтня 2022 року вона не була. Іноді бачила їх разом в с. Шарівка. 
ОСОБА_7 (співвласник орендованої квартири АДРЕСА_9 ), а також свідок ОСОБА_12 (ріелтор) щодо періоду з травня 2020 року до 01 жовтня 2022 року показів не дали. 
Свідок ОСОБА_13 (подруга Позивачки) хоча і зазначила про спільне проживання ОСОБА_1 і ОСОБА_4 з 2020 року, але жодної конкретики щодо таких обставин як ведення спільного побуту (спільного господарство), спільного бюджету (спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї), взаємні права та обов`язки подружжя саме у період з травня 2020 року до 01 жовтня 2022 року вона не назвала. Свідок бачила ОСОБА_1 та ОСОБА_4 як пару у їх родичів у с. Шарівка декілька разів. 

Відповідно до частини другої статті 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. 
За змістом частини четвертої статті 3 Сімейного кодексу України сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.
Таким чином, проживання однією сім`єю чоловіка ОСОБА_4 та жінки ОСОБА_1 без шлюбу (не перебували у шлюбі між собою) з 01 жовтня 2022 року до дня загибелі (смерті) ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідає вимогам частин другої та четвертої статті 3 Сімейного кодексу України

Щодо мети встановлення факту

Суди розглядають в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що має юридичне значення, в тому числі, про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу (пункт 5 частини другої статті 293, пункт 5 частини першої статті 315 ЦПК України). Згідно з частиною першою статті 319 ЦПК України (Зміст рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення) у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.
З огляду на наявність спору між учасниками спірних правовідносин, ця категорія справ розглядається у порядку позовного провадження, що не знімає обов`язку оцінки судом заявленої мети встановлення факту та зазначення цієї мети у судовому рішенні. 
Відповідно до частини першої статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.
Отже, одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті) військовослужбовців - гарантована державою виплата. Правова природа цієї виплати носить адміністративний характер, оскільки передбачена спеціальним законом, здійснюється державою, виплата допомоги є обов`язком, а не правом держави (не залежить від волевиявлення відповідного органу держави). 
Отже, правовідносини щодо одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовців не регулюються Цивільним кодексом України, оскільки не засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні (частина перша статті 1 ЦК України). За цих обставин норма частини першої статті 1264 ЦК України (щодо необхідності встановлення не менш як п`яти років проживали зі спадкодавцем однією сім`єю) для досягнення заявленою Позивачкою не має правового значення. 
Для оцінки можливості досягнення мети позову слід керуватися вимогами, що передбачені до правових підстав одноразової грошової допомоги, тобто вимогами, що передбачені Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Відповідно до частини першої та частини четвертої статті 16-1 цього закону особами, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги, є члени сімей загиблих (померлих) осіб, до яких належить жінка, з якою загибла (померла) особа проживали однією сім`єю, але не перебували у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, за умови що цей факт встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили. 
Отже, Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачає підставу для виплати – рішення суду про встановлення спірного факту. Закон не визначив мінімальний строк існування цього факту, який має встановити суд. Таким чином, на переконання суду, питання щодо строку існування факту – повноваження суду в межах його дискреції. При цьому проживання сім`єю як факт має безпосередньо передувати загибелі, тобто загибель має переривати таке проживання. 
Встановлені фактичні обставини спору відповідають цим вимогам. 

Позов підлягає частковому задоволенню із встановленням заявленої мети. 

На основі викладеного та керуючись статтями 258, 264 та 265 Цивільного процесуального кодексу України, 

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Міністерства оборони України про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу для набуття права на отримання соціальних виплат за загиблого військовослужбовця, задовольнити частково. 
Встановити факт, що має юридичне значення, - факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу (не перебували у шлюбі між собою) ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , з 01 жовтня 2022 року до дня загибелі (смерті) ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Даний факт встановлено з метою призначення та виплати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю (смертю) ІНФОРМАЦІЯ_1 військовослужбовця ОСОБА_4 в період дії воєнного стану під час виконання ним обов`язків військової служби, що передбачена Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та інших соціальних виплат (допомог, тощо) (за наявності). 
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи на офіційному веб-порталі судової влади України за веб-адресою: http://ym.km.court.gov.ua/sud2221/, а інформацію про зміст судових рішень у справі - за веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua/.
Відомості про учасників справи:
1) Позивач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_7 ); 
2) Відповідач – ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , проживає за адресою: АДРЕСА_10 ; зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_8 ;
3) Відповідач - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , АДРЕСА_11 , РНОКПП НОМЕР_9 ;
4) Третя особа - Міністерство оборони України, місцезнаходження: проспект Повітряних Сил, будинок, 6, місто Київ, 03168, ЄДРПОУ 00034022.
Повний текст рішення складено 24 квітня 2026 року. 

Суддя В. Мазурчак