Справа № 148/2248/25 
Провадження №2/148/110/26 

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2026 року Тульчинський районний суд Вінницької області 
в складі: судді Штифурко Л.А.
секретаря Лиженко Є.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тульчина за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

встановив:

У вересні 2025 позивач звернувся в суд з позовом до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. В обгрунтування позовних вимог зазначив, що 28.05.2024 між ТОВ "Мілоан" та відповідачем був укладений кредитний договір №8151349, згідно з умовами якого відповідач отримав 7000 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені Кредитним договором. 
ТОВ «Мілоан» умови Кредитного договору виконав в повному обсязі, надавши Відповідачеві кредит на потрібну йому суму. Відповідач зі свого боку не виконав умов Кредитного договору. 
24.09.2024 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» відповідно до чинного законодавства України укладений Договір відступлення прав вимоги №110-МЛ. Відповідно до умов даного Договору відбулося відступлення права вимоги і за Кредитним договором №8151349 від 28.05.2024, що укладений між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 . 
Згідно реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги №110-МЛ від 24.09.2024 сума заборгованості ОСОБА_1 за Договором про споживчий кредит №8151349 від 28.05.2024 становить 23761,36 грн., з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту 7000 грн., прострочена заборгованість за сумою відсотків 11056,36 грн., прострочена заборгованість за комісією 805 грн., сума по неустойці та/або процентам за порушення грошового зобов`язання 4900 грн. 
Позивачем проведено роботу щодо ситуації з погашення наявної заборгованості відповідача та виконання кредитних зобов`язань, а саме,відповідачу було надіслано письмову Претензію про погашення кредитної заборгованості вих. № 23928037/5721 від 12.08.2025, однак ніяких дій зі сторони відповідача щодо сплати боргу проведено не було, тому позивач звернувся до суду із вказаним позовом та просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість в розмірі 23761,36 грн та понесені судові витрати.
В судове засідання представник позивача не з`явився, хоча про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином. В позовній заяві просить розглянути справу за його відсутності.
Представник відповідача, адвокат Кугутюк О.В. в судовому засіданні 28.01.2026 заперечив проти позову в повному обсязі. Зазначив, що докази, надані позивачем, не підтверджують позовні вимоги та є неналежними. Вважає, що номер телефону, зазначений в кредитному договорі не належить відповідачу. Також вважає, що позивачем не доведено, що кредитний договір укладено саме ОСОБА_1 оскільки у даному договорі відсутній номер одноразового ідентифікатора. Крім того матеріали справи не містять первинних документів про зарахування кредитних коштів ОСОБА_1 . Вважає, що договір строком на 365 днів не відповідає анкеті-заяві та погодження кредиту, в яких погоджено строк - 15 днів. Розмір відсотків, вказаний у договорі, не відповідає ст. 8 Закону Закону України "Про споживче кредитування" та не може бути більшим 1%. Просив зменшити суму витрат на правничу допомогу, оскільки, на йогодумку, вони є неспівмірними зі складністю справи.
В судове засідання 02.03.2026 відповідач та його представник, адвокат Кугутюк О.В. не з`явилися, хоча про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином. Від адвоката Кугутюка О.В. до суду надійшла заява, в якій він просить завершити судовий розгляд справи у його відсутність та відсутність відповідача. Зазначає, що анкета заява на кредит № 8151349 містить інформацію, що проценти за користування кредитом нараховуються None (не має, жодного), а також інформацію про нарахування комісії, що не відповідає Закону України “Про споживче кредитування”, а тому є нікчемним. Прийняття рішення по заяві 8151349 зазначено, що строк кредиту 15 днів, ставка процентів None. Також матеріали справи не містять інформації про зарахування кредитних коштів ОСОБА_1 . Просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі (а.с. 73).
Вислухавши представника відповідача,  дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків. 
Судом встановлено, що 28.05.2024 відповідач заповнив на сайті miloan.ua анкету- заяву №8151349 на отримання кредиту, вказавши необхідні для цього дані, а саме: персональні та паспортні дані, номер картки платника податків, номер мобільного телефону, адресу електронної пошти. В результаті перевірки даних відповідача та отримання від останнього погоджених умов кредитування прийнято позитивне рішення по його заяві, про що свідчить копія анкети-заяви № 8151349 від 28.05.2024 (а.с. 14).
28.05.2024 між ТОВ "Мілоан" та відповідачем ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит №8151349, що підтверджується його копією (а.с. 6-11). За умовами даного договору сторони погодили, що: 
- сума кредиту - 7000 грн; 
- кредит надається загальним строком на 345 днів за умови виконання Позичальником Графіку платежів, з 28.05.2024. Строк на який надається окрема частина кредиту встановлюється Графіком платежів;
- повернення кредиту, сплата комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом має здійснюватися Позичальником зі встановленою періодичністю відповідно до Графіку платежів, наведеному у додатку №1 до Договору. Остаточний термін (дата) повернення кредиту, сплати комісії та процентів за користування кредитом (за умови дотримання Графіку платежів): 08.05.2025 (дата остаточного погашення заборгованості);
- загальні витрати Позичальника за кредитом складають 27823.60 грн. Денна процентна тавка складає: (27823.60 грн. / 7000 грн.) / 345 днів * 100% = 1,15 %. Орієнтовна реальна річна процентна ставка складає 11417.45 відсотків річних. Орієнтовна загальна вартість кредиту складає 34823.60 грн.; 
- комісія за надання кредиту 805 грн.;
- кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти НОМЕР_1 ;
- у разі прострочення Позичальником зобов`язань з повернення кредиту (частини кредиту згідно Графіку платежів) та/або сплати процентів за його користування та/або комісії та/або інших платежів згідно з умовами цього Договору та Графіку платежів, Позичальник зобов`язаний сплатити на користь Кредитодавця штраф у розмірі 700 гривень за кожний випадок порушення (невиконання або неналежного виконання) зобов`язання зі сплати платежів у визначені Графіком платежів дати платежів, якщо порушення відповідної дати платежу триває більш ніж 6 днів;
- цей кредитний договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства та доступний зокрема через сайт Товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби;
- розміщені в особистому кабінеті позичальника проект цього кредитного договору або інформація з посиланням на нього є пропозицією Товариства про укладення кредитного договору (офертою). Відповідь про прийняття пропозиції про укладення цього кредитного договору (акцепт) надається позичальником шляхом відправлення Товариством електронного повідомлення та відбувається із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який генерується та надсилається Товариством електронним повідомленням (SMS) на мобільний телефонний номер позичальника, а позичальник використовує одноразовий ідентифікатор (отриману алфавітно-цифрову послідовність- комбінацію цифр і літер або тільки цифр, або тільки літер) для підписання цього кредитного договору/електронного повідомлення про прийняття пропозиції про його укладення (акцепту). Електронне повідомлення (акцепт) може бути відправлене позичальником через сайт Товариства, мобільний додаток, месенджери або у SMS-повідомленні з мобільного телефонного номера позичальника на номер 2277. Після укладення цей кредитний договір надається (надсилається) позичальнику шляхом розміщується в особистому кабінеті позичальника.
- приймаючи пропозицію Товариства про укладення цього кредитного договору позичальник також погоджується з усіма додатками та невід`ємними частинами (у т. ч. Правилами, Паспортом споживчого кредиту та Графіком розрахунків) договору в цілому та підтверджує, що він: ознайомлений, погоджується з усіма визначеннями, умовами та змістом, повністю розуміє, і зобов`язується неухильно дотримуватись умов кредитного договору та Правил; не перебуває під впливом хвороби, алкогольних, наркотичних, психотропних, токсичних речовин, здатний усвідомлювати значення своїх дій та управляти своїми вчинками; на момент підписання кредитного договору не існує ніяких обставин, які могли б негативно вплинути на платоспроможність позичальника та/або які створюють загрозу належному виконанню цього договору про які він не повідомив кредитодавця (судові справи, майнові вимоги третіх осіб тощо); вся інформація надана кредитодавцю, в т.ч. під час заповнення та відправлення заяви про надання кредиту, є повною, актуальною та достовірною; відповідає вимогам заявника, що встановлені розділом 2 Правил.
- укладення кредитодавцем кредитного договору з позичальником в електронній формі юридично є еквівалентним отриманню кредитодавцем ідентичного за змістом кредитного договору, який підписаний власноручним підписом позичальника, у зв`язку з чим створює для сторін такі ж правові зобов`язання та наслідки.
- цей договір прирівнюється до такого, що укладений у письмовій формі.
- цей договір (з додатками №1, №2, №3 та Правилами) набуває чинності з моменту його укладення в електронній формі, а права та обов`язки сторін, що ним обумовлені, з моменту отримання кредиту, який визначається згідно Правил та відповідно до способу надання кредиту, визначеному у п.2.1 цього договору. Строк дії цього договору складає період, що обчислюється змоменту його укладення і до моменту повного фактичного виконання сторонами своїх зобов`язань;
- цей кредитний договір (індивідуальна частина) є самостійним кредитним договором (правочином), що містить істотні умови, укладений у порядку, спосіб та формі, що відповідає вимогам законодавства. 
Пунктом 3.2.6. вищезазначеного кредитного договору передбачено, що кредитодавець має право відступати, передавати та будь-яким іншим чином відчужувати, а також передавати в заставу свої права за цим Договором (повністю або частково) на користь третіх осіб в будь-який час протягом строку дії цього Договору без згоди Позичальника. 
З копії Додатку №1 до договору про споживчий кредит №8151349 від 28.05.2024 - Графіку платежів за договором про споживчий кредит №8151349 від 28.05.2024 слідує, що за графіком позичальник має 08.05.2025 повернути кредитодавцю 34823.60 грн, з яких: 7000 грн – сума кредиту; 27018.60 грн - проценти за користування кредитом, 805 грн. - комісія (а.с. 11 зв.бік-12).
Додатком № 2 до договору про споживчий кредит № 8151349 від 28.05.2024 є заява ОСОБА_1 на отримання кредиту № 8151349 від 28.05.2024 (а.с. 12 зв.бік-13), Додатком № 3 до вказаного договору є додаткові контактні дані позичальника для взаємодії за Кредитним договором (а.с. 13).
Відповідно до копії довідки за підписом представника ТОВ "Мілоан" вбачається, що клієнт ОСОБА_1 , з яким укладено договір №8151349 від 28.05.2024, ідентифікований ТОВ "Мілоан". Акцепт договору позичальником (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора): одноразовий ідентифікатор 440256, час відправки ідентифікатора позичальнику 28.05.2024 09:54, номер телефону/електронна пошта, на яку було відправлено ідентифікатор +380635935604 (а.с. 13 зв.бік).
ТОВ "Мілоан" свої зобов`язання за договором про споживчий кредит №8151349 від 28.05.2024 виконало належним чином, перерахувавши відповідачу грошові кошти у розмірі 7000 грн, про що свідчить копія платіжного доручення 132326645 від 28.05.2024 (а.с. 15).
В свою чергу, відповідач свої зобов`язання за користування кредитними коштами не виконував, про що свідчить копія відомостей про щоденні нарахування та погашення за кредитним договором №8151349 (а.с. 15 зв.бік - 16).
24.09.2024 між ТОВ "Мілоан" та ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" був укладений договір відступлення права вимоги №110-МЛ, відповідно до умов якого ТОВ "Мілоан" передало ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» належні йому права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у Реєстрі Боржників, укладеними між кредитором і боржниками, про що свідчить копія даного договору. Права вимоги переходять до нового кредитора у день здійснення фінансування (оплати) на користь кредитора в повному обсязі в сумі вказаній в п. 7.1. цього договору. Відповідно до п. 7.1. даного договору в якості компенсації за придбання (відступлення) Прав Вимоги, Новий Кредитор протягом 5 робочих днів від дати підписання цього Договору сплачує Кредиторові плату в розмірі 1479167.31 грн. (а.с. 17 зв.бік -22).
Відповідно до копії акту приймання-передачі Реєстру Боржників до договору відступлення права вимоги №110-МЛ від 24.09.2024 ТОВ "Мілоан" передало, а ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" прийняло Реєстр Боржників кількістю 2009 (а.с. 27 зв.бік).
Проведення фінансування за цим договором підтверджується копією платіжної інструкції № 5898 від 24.09.2024 на суму 1479167.31 грн. (а.с. 28 зв.бік).
Відповідно до копії витягу Реєстру Боржників до договору відступлення права вимоги №110-МЛ від 24.09.2024 ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 8151349 від 28.05.2024 в розмірі 23761.36 грн., з яких: 7000 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 11056.36 грн - заборгованість за процентами, 805 грн. - заборгованість за комісією, 4900 грн. - залишок по неустойці та/або процентам за порушення грошового зобов`язання (а.с. 29).
Згідно копії виписки з особового рахунку за кредитним договором №8151349 від 28.05.2024 станом на 20.08.2025 заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором №8151349 від 28.05.2024 становить 23761.36 грн., з яких: 7000 грн - заборгованість за сумою кредиту; 11056.36 грн - заборгованість за відсотками, 805 грн. - заборгованість за комісією, 4900 грн. - залишок по неустойці та/або процентам за порушення грошового зобов`язання (а.с. 17).
12.08.2025 за вих.№ 23928037/5721 представником ТОВ «Фінансова компанія «Кредит - Капітал» на адресу відповідача ОСОБА_1 була направлена претензія, у якій останнього повідомлено про наявність заборгованості у сумі 23761.36 грн. за кредитним договором №8151349 від 28.05.2024, укладеним з ТОВ «Мілоан» та повідомлено про необхідність погасити заборгованість перед ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" за вказаними реквізитами, про що свідчить копія даної претензії (а.с. 29 зв.бік).
Вирішуючи спір, який виник між сторонами, суд входить із такого.
Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. 
Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Відповідно до статті 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.
Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Відповідно до норм ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.
Враховуючи положення ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг», правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа.
Також, відповідно до ч. 1, 2 ст. 6 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.
Таким чином, лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.
Відповідно до ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг», оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до ЗУ «Про електронний цифровий підпис».
Статтею 18 Закону України "Про електронні довірчі послуги" визначено, що електронний підпис чи печатка не можуть бути визнані недійсними та позбавлені можливості розглядатися як доказ у судових справах виключно на тій підставі, що вони мають електронний вигляд або не відповідають вимогам до кваліфікованого електронного підпису чи печатки.
Відповідно до ч. 1 ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.
Частиною 1 ст. 1048 ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то вразі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.
Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 2 цієї ж статті визначено, що до відносин за кредитним договором застосовується правове регулювання щодо відносин за договором позики.
За таких обставин зобов`язання за кредитним договором виникають з моменту передачі кредитодавцем позичальнику коштів, згідно умов кредитного договору.
Згідно вимог ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. 
Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, то повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Таким виконанням щодо кредитних правовідношень є повернення кредитних ресурсів та сплата відсотків за їх використання з дотриманням визначених законодавством або договором умов, якими по відношенню до кредитних договорів є повернення, строковість, платність.
Згідно ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Відповідно до ч.1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). 
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно ст. 611 ЦК України при порушенні зобов`язання наступають правові наслідки установлені договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
За ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. 
Відповідно до ст. 629 ЦПК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Отже, договір про споживчий кредит №8151349 від 28.05.2024 укладено в електронній формі в Особистому кабінеті Позичальника  ОСОБА_1 , що створений в інформаційно-комунікаційній системі Товариства та доступний зокрема через сайт Товариства та\або відповідний мобільний додаток чи інші засоби, відповідно до п. 6 Кредитного договору. Позичальника ідентифіковано та верифіковано шляхом отримання через Систему BanklD НБУ ідентифікаційних даних Позичальника. 
Відповідно до п. 6.2. договору Розміщені в Особистому кабінеті Позичальника проект цього Кредитного договору або інформація з посиланням на нього є пропозицію Товариства про укладення Кредитного договору (офертою). Відповідь про прийняття пропозиції про укладання цього Кредитного договору (акцепт) надається Позичальником шляхом відправлення Товариству електронного повідомлення та відбувається із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який генерується та надсилається Товариством електронним повідомленням (SMS) на мобільний телефонний номер Позичальника, а Позичальник використовує одноразовий ідентифікатор (отриману алфавітно-цифрову послідовність - комбінацію цифр і літер або тільки цифр, або тільки літер) для підписання цього Кредитного договору/ електронного повідомлення про прийняття пропозиції про його укладення (акцепту). Електронне повідомлення (акцепт) може бути відправлене Позичальником через сайт Товариства, мобільний додаток, месенджери або у SMS-повідомленні з мобільного телефонного номеру Позичальника на номер 2277 (вартість відправки SMS-повідомлення для Позичальника визначено у Правилах). Кредитодавець накладає на Договір свою електронну печатку з кваліфікованою електронною позначкою часу, що визначає дату та час укладення Договору. Після укладення цей Кредитний договір надається (надсилається) Позичальнику шляхом розміщення в Особистому кабінеті Позичальника. Додатково укладений електронний кредитний договір та/або повідомлення про його укладення може бути на розсуд Товариства направлено Позичальнику на електронну пошту або іншими каналами (засобами) зв`язку, наданими Позичальником Товариству. За зверненням Позичальника Товариство може повторно надати (надіслати) укладений кредитний договір на електронну скриньку Позичальника та/або виготовити і надіслати на поштову адресу Позичальника засвідчену Кредитодавцем копію цього договору в паперовому вигляді, за письмовим зверненням Позичальника.
Вказаний Кредитний договір містить персональні дані відповідача, зокрема, його паспортні дані, номер картки платника податків, номер мобільного телефону, адресу електронної пошти. Також в даному кредитному договорі визначено предмет, порядок та умови надання кредитного договору.
Що стосується заперечень представника відповідача щодо факту укладання 28.05.2024 кредитного договору №8151349 між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 , оскільки у даному договорі відсутній номер одноразового ідентифікатора, суд зазначає наступне.
Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
При цьому, одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пункт 12 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Згідно з частиною шостою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
За правилом частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі, якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину.
В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Згідно зі статтю 2 Закону України «Про захист персональних даних» персональні дані - це відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути ідентифікована; суб`єкт персональних даних - фізична особа, стосовно якої відповідно до закону здійснюється обробка її персональних даних; згода суб`єкта персональних даних - будь-яке документоване, зокрема, письмове, добровільне волевиявлення фізичної особи щодо надання дозволу на обробку її персональних даних відповідно до сформульованої мети їх обробки.
Частиною п`ятою статті 6 Закону України «Про захист персональних даних» передбачено, що обробка персональних даних здійснюється для конкретних і законних цілей, визначених за згодою суб`єкта персональних даних, або у випадках, передбачених законами України, у порядку, встановленому законодавством.
Відповідно до частини шостої статті 6 Закону України «Про захист персональних даних» не допускається обробка даних про фізичну особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.
У частині першій статті 11 Закону України «Про захист персональних даних» встановлено, що підставою виникнення права використання персональних даних є, зокрема, згода суб`єкта персональних даних на обробку його персональних даних; дозвіл на обробку персональних даних, наданий володільцю персональних даних відповідно до закону виключно для здійснення його повноважень; укладення та виконання правочину, стороною якого є суб`єкт персональних даних або який укладено на користь суб`єкта персональних даних чи для здійснення заходів, що передують укладенню правочину на вимогу суб`єкта персональних даних.
Як встановлено судом та вбачається із матеріалів справи кредитний договір укладено сторонами в електронному вигляді за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, що відповідає вимогам статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», а зазначені у ньому умови не порушують вимоги Закону України «Про захист прав споживачів».
Верховний Суд у постанові від 7 жовтня 2020 року під час розгляду справи №127/33824/19 зауважив, що без отримання листа на адресу електронної пошти та смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір не був би укладений.
Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 9 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 14 червня 2022 року у справі №757/40395/20.
У постанові від 01 липня 2024 року у справі № 638/161/22 Верховний Суд погодився з тим, що без введення позичальником відповідних даних, здійснення його верифікації, передання ним та отримання товариством персональних даних від позивача з метою укладення договору, таке укладення кредитного договору є неможливим. А в матеріалах справи відсутні докази протиправності дій третіх осіб стосовно позивача, які стосуються підписання кредитного договору.
Стороною відповідача не спростовано того, що телефонний номер, із використанням якого здійснювалося підписання електронним підписом з одноразовим ідентифікатором кредитного договору, йому не належить. 
Також стороною відповідача не надано належних доказів того, що зазначена в договорі адреса електронної пошти належить не йому, доказів, які б спростували створення ОСОБА_1 особистого кабінету на сайті ТОВ «Мілоан», доказів того, що договір укладено іншою особою, а грошові кошти перераховані на банківську картку, яка ОСОБА_1 , не належить. 
Заперечення представника відповідача про те, що відсутні первинні документи отримання коштів відповідачем повністю спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, а саме: копією платіжного доручення 132326645 від 28.05.2024 (а.с. 15), згідно якого 28.05.2025 ТОВ «Мілоан», банк платника ТОВ «ФК «Контрактовий дім», переховано 7000 грн. на рахунок № НОМЕР_1 , призначення платежу: кошти згідно договору 8151349.
Зазначені реквізити банківської карти співпадають із банківськими реквізитами карти відповідача, вказаними у Договорі №8151349 від 28.05.2025.
Крім того, відповідач, як власник відповідної картки, вказаної в кредитному договорі, не надав суду доказів, які б свідчили про неналежність йому даної картки, відсутність надходжень коштів на неї від кредитора на підставі вказаного кредитного договору.
З урахуванням наведеного, суд доходить висновку про факт укладення договору про споживчий кредит №8151349 від 28.05.2024, погодження всіх істотних умов договору. Доказів протилежного матеріали справи не містять, відповідачем таких суду не надано.
Що стосується посилань представника відповідача на те, що анкета заява на кредит № 8151349 містить інформацію, що проценти за користування кредитом нараховуються None (не має, жодного), що договір строком на 365 днів не відповідає анкеті-заяві та погодження кредиту, в яких зазначено строк 15 днів та що розмір відсотків вказаний у договорі не відповідає ст. 8 Закону Закону України "Про споживче кредитування" та має бути 1%, суд зазначає наступне. 
Доводи представника відповідача про те, що за користування кредитними коштами згідно кредитного договору № 8151349, не передбачено нарахування процентів, на переконання суду, є довільним трактуванням, яке не відповідає контексту анкети заяви на кредит № 8151349. Адже в анкеті-заяві на кредит № 8151349 від 28.05.2024, що стосується складових сукупної вартості кредиту зазначено дослівно наступне: комісія за надання кредиту: 805,00 грн. Нараховується одноразово за ставкою 11,50 відсотків від суми кредиту за договором; проценти за користування кредитом: 27018,60 грн. Нараховуються одноразовоо за ставкою None відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (а.с. 14).
Розмір процентів, зазначений в анкеті-заяві відповідає п. 1.5.3. кредитного договору (а.с. 7).
Також в заяві ОСОБА_1 на отримання кредиту №8151349 від 28.05.2024 (а.с. 12), яка є додатком №2 до договору №8151349 від 28.05.2025, зазначено: процентна ставка 511,00 відсотків річних, що відповідає п.п.1.5.2, 1.5.3. договору. Загальний строк кредитування: 345 днів. При цьому, згідно п. 1.5. договору загальні витрати позичальника за кредитом складають 27823,60 грн. Денна процентна ставка складає: (27823.60 грн. / 7000 грн.) / 345 днів * 100% = 1,15 %. Орієнтовна реальна річна процентна ставка складає 11417.45 відсотків річних. Орієнтовна загальна вартість кредиту складає 34823.60 грн.
Згідно копії Додатку №1 до договору про споживчий кредит №8151349 від 28.05.2024 - Графіку платежів за договором про споживчий кредит №8151349 від 28.05.2024 вбачається, що за графіком позичальник має 08.05.2025 повернути кредитодавцю 34823.60 грн, з яких: 7000 грн – сума кредиту; 27018.60 грн - проценти за користування кредитом, 805 грн. - комісія (а.с. 11 зв.бік-12).
Отже, договором про споживчий кредит №8151349 від 28.05.2024 визначено розмір денної процентної ставки - 1,15 %.
Вказані умови кредитного договору не можна вважати несправедливими, оскільки розмір відсотків за користування кредитними коштами сторонами договору визначено за спільною згодою, що відповідає принципу свободи договору, закріпленому ст. 627 ЦК України.
Згідно ст. 627 та ст. 6 цього ЦКУ сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Посилання представника відповідача на те, що розмір відсотків, вказаний у договорі, не відповідає ст. 8 Закону Закону України "Про споживче кредитування" та має становити 1%, суд вважає помилковими та такими, що мають на меті уникнення виконання зобов`язання.
Суд зауважує, що зміни до ст. 8 ЗУ «Про споживче кредитування» щодо обмеження максимального розміру денної процентної ставки до 1% внесено згідно із Законом України 3498-IX "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг" від 22.11.2023 та набрали чинності 24.12.2023.
Водночас вказаним Законом 3498-IX від 22.11.2023 доповнено "Прикінцеві та перехідні положення ЗУ «Про споживче кредитування» пунктом 17 такого змісту: «Тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %.
З аналізу вказаних вище законодавчих норм суд доходить висновку, що в період з 24.12.2023 по 21.04.2024 - максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати 2,50%; у період з 22.04.2024 по 19.08.2024 – не може перевищувати 1,5% та з 20.08.2024 – не має перевищувати 1%. 
Оскільки, договір про споживчий кредит №8151349 між ТОВ Мілоан» та відповідачем укладено 28.05.2024, то розмір денної процентної ставки - 1,15 % визначений та погоджений в цьому договорі сторонами відповідає положенням ЗУ «Про споживче кредитування».
Що стосується посилань представника відповідача на те, що умови договору щодо сплати позичальником на користь кредитодавця комісії за надання кредиту в розмірі 805 грн. є нікчемними слід зазначити наступне. 
Позивач просить стягнути з відповідача на свою користь 805 грн. комісії, стягнення якої передбачено анкетою-заявою на кредит № 8151349 та п. 1.5.1. договору про споживчий кредит №8151349 від 28.05.2024, а саме комісія нараховується за ставкою 11.50 відсотків від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту.
Це свідчить про те, що відповідач ОСОБА_1 свідомо подав позивачу заявку, в якій погодив розмір комісії, пов`язаної з наданням Кредиту, яка становить 11,50 % від суми Кредиту та дорівнює 805 грн.
Тобто, вказані умови кредитного договору не можна вважати нікчемними, оскільки розмір комісії пов`язаної з наданням Кредиту сторонами договору визначено за спільною згодою, що відповідає принципу свободи договору, закріпленому ст. 627 ЦК України.
Як убачається з аналізу п. 4 ст. 1 ЗУ «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом – це витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та/або супутні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб.
За приписами частини другої статті 8 Закону України "Про споживче кредитування" до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право кредитора встановлювати у кредитному договорі комісію за надання кредиту.
Встановлені фактичні обставини у справі свідчать про те, що відповідач порушив взяті на себе зобов`язання за кредитним договором №8151349 від 28.05.2024, оскільки не надавав своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями відповідно до його умов.
Також наявні у справі докази свідчать, що позивач правомірно набув право вимоги до відповідача за договором про споживчий кредит №101957540 від 13.02.2022.
З досліджених доказів суд дійшов переконання, що підлягають задоволенню вимоги позивача за кредитним договором №8151349 від 28.05.2024 в частині основної суми боргу в розмірі 7000 грн., в частині суми заборгованості за відсотками 11056,36 грн., в частині суми заборгованості за комісією в розмірі 805 грн.
Що стосується неустойки та/або процентів за порушення грошового зобов`язання в розмірі 4900 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача на свою користь, то суд вважає необхідним зазначити таке.
Згідно з частиною 1 статті 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності.
Частиною 1 статті 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Відповідно до частини 1 статті 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.
Відповідно до положень пункту 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX на території України з 24.02.2022 введено особливий режим воєнного стану, який на даний час не припинений. 
На підставі вищевикладеного, вимоги позивача про стягнення з відповідача неустойки та/або процентів за порушення грошового зобов`язання за кредитним договором в розмірі 4900 грн. задоволенню не підлягають, оскільки вони нараховані у період дії в Україні воєнного стану
Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. 
Відповідно до частини першої статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Відповідно зі статтею 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим законом випадках.
За приписами, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до частини першої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Виходячи з викладеного вище, суд доходить висновку про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Кредит- Капітал» заборгованість за кредитним договором №8151349 від 28.05.2024 в розмірі 18861.36 грн., з яких: 7000 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 11056.36 грн. - заборгованість за відсотками, 805 грн. - заборгованості за комісією.
Згідно ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.
Згідно ч. 3 ст. 133 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу належать до витрат, пов`язаних із розглядом справи.
Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі.
У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України).
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Підсумовуючи можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.
Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц).
Верховний Суд в постанові від 24 січня 2022 року зазначив, що зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
Водночас, суд звертає на увагу на те, що представник відповідача просив зменшити суму витрат на правничу допомогу, так як вважає їх неспівмірними зі складністю справи.
Суд погоджується з такими доводами відповідача, з огляду на таке.
Судом встановлено, що на виконання вимог ст. 134 ЦПК України представником позивача у позовній заяві зазначено орієнтовний розрахунок суми судових витрат, які позивач сплатив за надання правової допомоги в сумі 8000 грн. (а.с. 2-5).
01.07.2025 між адвокатським об`єднанням «Апологет» та позивачем ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" укладено договір про надання правової (правничої) допомоги №0107, про що свідчить його копія (а.с. 32 зв.бік).
20.08.2025 між адвокатським об`єднанням «Апологет» в особі адвоката Усенка М.І. та позивачем ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" складено та підписано Акт № Д/1630 наданих послуг (правової (правничої) допомоги), про що свідчить його копія (а.с. 33 зв.бік), згідно якого виконавцем надано, а клієнтом прийнято послуги згідно договіру про надання правової (правничої) допомоги №0107 від 01.07.2025: боржник ОСОБА_1 кредитний договір №8151349 від 28.05.2024, сума наданих послуг відповідно до договору складає 8000 грн. 
Згідно копії детального опису наданих послуг до Акту № Д/1630 від 20.08.2025 за договором про надання послуг (правової (правничої) допомоги) №0107 від 01.07.2025 (а.с. 34), АО «Апологет» надано послуги: усна консультація клієнта щодо перспектив та порядку стягнення заборгованості за кредитним договором – 30 хв., ознайомлення з матеріалами кредитної справи – 2 год., погодження правової позиції клієнта у справі – 30 хв., складення позовної заяви з урахуванням правової позиції клієнта – 3 год. 30 хв., подання заяви до суду від імені клієнта – 1 шт., усього годин – 6 год. 30 хв.
Судом встановлено, що у зв`язку з представництвом позивача, адвокатом АО «Апологет» Усенком М.І. складено та подано до суду позовну заяву. Також, адвокат Усенко М.І. подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі.
Однак, зазначена адвокатом Усенком М.І. сума витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 8000 гривень, на думку суду, є неспівмірною з огляду на розумну 
необхідність витрат для цієї справи. Так, розгляд справи здійснювався у спрощеному провадженні, зважаючи на те, що справа є незначної складності, та є типовою для фактора, участі в судових засіданнях представник позивача не брав. Оцінка дій, що полягали в наданні усної консультації клієнту щодо перспектив та порядку стягнення заборгованості за кредитним договором, ознайомлення з матеріалами кредитної справи, погодження правової позиції клієнта у справі, для подання позовної заяви, складання позовної заяви в даній справі та подання її до суду, вказує на їх невідповідність критеріям обґрунтованості та пропорційності до предмета спору у розумінні приписів ч. 3 ст. 141 ЦПК України з огляду на те, що такі дії не вимагали значного обсягу юридичної і технічної роботи, не потребували вивчення великого обсягу фактичних даних та значних затрат часу, обсяг і складність складених процесуальних документів адвокатом не є значними. 
Складання позовної заяви – 3 год. 30 хв., як зазначено адвокатом, не потребувало значних зусиль, оскільки позовна заява в своїй більшості містить посилання на норми закону, з урахуванням обставин справи, та є шаблонною.Судом також враховується, що АО «Апологет`надає свої послуги позивачу на регулярній основі, що вбачається із договору про надання правової (правничої) допомоги від 01.07.2025, тому певної мірою є сумнівним необхідність надання будь-яких консультацій, враховуючи типовість вказаної справи та рід діяльності позивача.
З огляду на викладене, оскільки позов ТОВ "ФК "Кредит - Капітал" до 
ОСОБА_1 задоволено частково, з урахуванням складності справи, часу, витраченого на виконання робіт з надання правничої допомоги, обсягу наданих адвокатом послуг позивачу, ціну позову і значення справи для сторін, суд вважає можливим задовольнити клопотання представника відповідача про зменшення судових витрат як неспівмірних із заявленими позовними вимогами, та стягнути їх з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу пропорційно задоволеним позовним вимогам в розмірі 6350,26 грн., що, на переконання суду, відповідатиме принципу розумності та співмірності за даних обставин.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно задоволеним позовним вимогам в сумі 1922,86 грн.
На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про електронну комерцію», Законом України "Про електронні довірчі послуги", ст.ст. 207, 512, 514, 516, 525, 526, 530, 599, 610-612, 625, 626, 628, 629, 633, 634, 639, 1046-1050, 1054, 1055, 1077 ЦК України, ст.ст. 4, 12, 13, 19, 76-81, 133, 137, 141, 223, 247, 263- 265 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , останнє відоме зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , на користь  Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-Капітал", місцезнаходження якого за адресою: вул. Смаль-Стоцького, 1, корпус 28, м. Львів, 79018, код ЄДРПОУ 35234236, заборгованість за кредитним договором №8151349 від 28.05.2024 в розмірі 18861,36 грн. (вісімнадцять тисяч вісімсот шістдесят одна гривня тридцять шість копійок).
В решті позову відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" судовий збір в сумі 1922,86 грн. (одна тисяча дев`ятсот двадцять дві гривні вісімдесят шість копійок), а також витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6350,26 грн. (шість тисяч триста пятдесят гривень двадцять шість копійок).
Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскраження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повне рішення складено 10.03.2026.

Суддя Л.А. Штифурко