Справа № 761/6084/26
Провадження № 3/761/1973/2026

ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2026 року суддя Шевченківського районного суду міста Києва Анохін А.М. розглянувши матеріали справи, які надійшли від Управління патрульної поліції у місті Києві про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 за ст.ст.124, 122-4 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з протоколу серії ЕПР 1 № 4581125 від 02.02.2026, водій ОСОБА_1 23.01.2026 о 13 год. 30 хв. по вул. Сікорського, 1 у м. Києві керуючи транспортним засобом «Renault», д.н.з НОМЕР_1 та під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, погодних умов та стану проїзної частини, здійснив наїзд на припаркований ліворуч по напрямку руху транспортний засіб «Mitsubishi», д.н.з НОМЕР_2 . 
В результаті ДТП обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.
Згідно протоколу серії ЕПР 1 581142 від 02.02.2026, водій ОСОБА_1 будучи учасником ДТП, залишив місце ДТП.
Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив п.п. 12.1, 2.3.б, 2.10.а ПДР України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, тобто вчинив правопорушення, передбачені ст. ст. 124, 122-4 КУпАП.
В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину визнав та підтвердив обставини, викладені у протоколі.
Суддя, дослідивши матеріали справи, які надійшли з Управління патрульної поліції в м. Києві, приходить до наступного.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, ст. 124 КУпАП, підтверджується наданими суду письмовими доказами, зокрема: протоколом про вчинення адміністративного правопорушення серії ЕПР 1 № 4581125 від 02.02.2026, протоколом про вчинення адміністративного правопорушення серії ЕПР 1 581142 від 02.02.2026, схемою місця ДТП, рапортами, письмовими поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_1 .
Згідно вимог ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, статтею 53 цього Закону передбачено, що юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.
Згідно п. 2.10 ПДР України, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний: a) негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди; б) увімкнути аварійну сигналізацію і встановити знак аварійної зупинки відповідно до вимог пункту 9.10 цих Правил; в) не переміщати транспортний засіб і предмети, що мають причетність до пригоди; г) вжити можливих заходів для надання домедичної допомоги потерпілим, викликати бригаду екстреної (швидкої) медичної допомоги, а в разі відсутності можливості вжити зазначених заходів звернутися по допомогу до присутніх і відправити потерпілих до закладу охорони здоров`я; ґ) у разі неможливості виконати дії, перелічені в підпункті «г» пункту 2.10 цих Правил, відвезти потерпілого до найближчого лікувального закладу своїм транспортним засобом, попередньо зафіксувавши розташування слідів пригоди, а також положення транспортного засобу після його зупинки; у лікувальному закладі повідомити своє прізвище та номерний знак транспортного засобу (з пред`явленням посвідчення водія або іншого документа, який посвідчує особу, реєстраційного документа на транспортний засіб) і повернутися на місце пригоди; д) повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи уповноважений підрозділ Національної поліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття поліцейських; е) вжити всіх можливих заходів для збереження слідів пригоди, огородження їх та організувати об`їзд місця пригоди; є) до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).
Аналізуючи зазначені докази, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_3 у порушенні вимог п.п. 12.1, 2.3.б, 2.10.а ПДР України доведена належними та допустимими доказами у справі.
За таких обставин, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, тобто порушення учасником дорожнього руху ПДР України, що спричинило пошкодження транспортних засобів.
Крім того, дії правопорушника ОСОБА_1 за ознаками ст. 122-4 КУпАП, також кваліфіковані правильно, оскільки він залишив, на порушення встановлених правил, місце дорожньо - транспортної пригоди, до якої причетний. 
Вирішуючи питання про застосування до правопорушника виду адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, суд враховує, що, відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та для запобігання вчинення нових правопорушень, як самим порушником, так і іншими особами.
При призначенні стягнення, суд, відповідно до ст. 33 КУпАП, враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Оскільки ОСОБА_1 вчинив два правопорушення, суд вважає необхідним застосувати правила ст. 36 КУпАП, згідно якої, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачені ст. ст. 124, 122-4 КУпАП, правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП, відноситься до числа більш серйозних, оскільки санкція цієї статті передбачає більш суворіше стягнення, ніж санкція ст. 124 КУпАП, тому адміністративне стягнення йому необхідно призначити в межах санкції, передбаченої ст. 122-4 КУпАП.
Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу та майновий стан правопорушника, обставин, що пом`якшують та його відповідальність, та відсутність, що обтяжують, а також - характеру та суспільної небезпеки вчинених ним правопорушень, суд вважає, що ОСОБА_1 слід призначити стягнення у виді штрафу в межах санкції ст. 122-4 КУпАП, яке за своїм видом і розміром буде справедливим, а також необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень.
Судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягнення відповідно до положень ст. 40-1 КУпАП.
Керуючись ст. 33, ст. 40-1, ст. 122-4, ст. 124 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, ст. 124 КУпАП та накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) грн на користь держави.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 судовий збір на користь держави в сумі 665 грн 60 коп.
Згідно з ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або внесення на неї подання прокурора такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або подання без задоволення.
Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби і у порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу.
Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Києва.

Суддя Андрій АНОХІН