Справа № 606/886/25 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(заочне)
19 січня 2026 року       м. Теребовля
Теребовлянський районний суд Тернопільської області в складі:
головуючого судді Марціцкої І.Б.
за участі секретаря судового засідання Пазірович Д.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Теребовля за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про припинення режиму спільної часткової власності та виділення в натурі частини земельної ділянки,-
В С Т А Н О В И В:
Заверуха А.Ф. звернулася до суду в інтересах ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про припинення режиму спільної сумісної власності та виділення в натурі частини земельної ділянки.
В обгрунтування позовних вимог представник позивача зазначила, що позивач ОСОБА_1 успадкувала після смерті ОСОБА_8 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 квартиру АДРЕСА_1 . 05.09.2014 ОСОБА_1 набула право спільної сумісної власності на земельну ділянку за адресою АДРЕСА_2 , із кадастровим номером 6125055400:04:001:0087, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,0972 га.,зазначена земельна ділянка перебуває у спільній сумісній власності, співласниками якої є ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 . Рішенням виконавчого комітету Микулинецької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області №1146 від 04.03.2025, вирішено погодити виділення об"єкта нерухомого майна (квартири АДРЕСА_1 , яке складається з квартири та належить ОСОБА_1 та присвоїти об`єкту нерухомого майна, який буде утворений відповідно з п.1 даного рішення наступну поштову адресу: АДРЕСА_2 . Відповідно до висновку земельно-технічної експертизи при дослідженні даних про земельну ділянку та об"єктів нерухомості, які розташовані на ній, було встановлено, що по факту співласники розділили земельну ділянку на дві окремі частини та кожен із співласників огородив свою територію металевою та кам"яною, залізобетонною огорожею і має існуючий окремий заїзд (прохід) з різних сторін від земель загального користування. Позивач виявив бажання виділити у натурі належну йому частку земельної ділянки, яка перебуває у спільній сумісній власності. На підставі вищенаведеного просить суд виділити в натурі ОСОБА_1 частину земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,0572 га згідно додатку №1 до висновку земельно технічної експертизи від 09.05.2025 року із загальної площі 0,972 га. земельної ділянки із кадастровим номером 6125055400:04:001:0087, що розташована за адресою АДРЕСА_2 , право спільної сумісної власності після виділу в натурі земельної ділянки припинити.
Представник позивача в судове засідання не з`явилася, згідно поданої заяви просить справу розглядати без її участі, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідачі у судове засідання не з"явилися, будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, заперечень не надав.
За вказаних обставин, з підстав передбачених ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Таким чином, з урахуванням змісту статей 223, 280 ЦПК України, суд дійшов висновку про можливість ухвалення заочного рішення
Заслухавши учасників справи, дослідивши письмові матеріали, судом встановлено наступні обставини.
Судом встановлено, що 05.04.2013 року приватним нотаріусом Теребовлянського районного нотаріальног округу Гордєєвою Л.І., ОСОБА_9 видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_8 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 на квартиру АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі № 33682191 від 05.04.2013. 
Згідно із свідоцтвом про право власності на нерухоме майно виданого 05.09.2014 року, земельна ділянка АДРЕСА_2 , із кадастровим номером 6125055400:04:001:0087, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,0972 га. належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 .
29.04.2005 року ОСОБА_10 та ОСОБА_11 зареєстрували шлюб, що підтверджутьс випискою з актового запису цивільного стану перекладеного на українську мову та засвідченого приватним нотаріусом в місті Чикаго огругу Кук штату Іллінойс США справжність підпису /відтиску печатки Юрчишин Лілії- перекладача .
Рішенням виконавчого комітету Микулинецької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області №1146 від 04.03.2025, розглянувши заяву ОСОБА_12 в інтересах ОСОБА_1 , враховуючи що квартира АДРЕСА_1 , кожна із яких має окремий вхід, а також те, що власником суміжної квартири проведено процедуру та виділено квартиру в окреме будинковолодіння (технічний паспорт на будинок задибного типу за реєстраційним номером ТIO1:6558-6301-2576-5820, інвентаризаційна справа №622 від 01.11.2021) та згідно інформації про реєстарційний номер об`єкта нерухомого майна 2638159161040, зареєстровано як житловий будинок АДРЕСА_2 , вирішено погодити виділення об"єкта нерухомого майна (квартири АДРЕСА_3 ) в окреме домоволодіння по АДРЕСА_2 , яке складається з квартири та належить ОСОБА_1 та присвоїти об`єкту нерухомого майна, який буде утворений відповідно з п.1 даного рішення наступну поштову адресу: АДРЕСА_2 .
Як вбачається із витягу з Державного реєстру речових прав №420769129 від 02.04.2025, житловий будинок, садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_2 належить на праві власності ОСОБА_13 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом виданим приватним нотаріусом Теребовлянського районного нотаріальног округу Гордєєвою Л.І. 05.04.2013 року.
Відповідно до висновку земельно-технічної експертизи від 09.05.2025 №38-05/25, при дослідженні даних про земельну ділянку та об"єктів нерухомості, які розташовані на ній, було встановлено, що по факту співласники розділили земельну ділянку на дві окремі частини та кожен із співласників огородив свою територію металевою та кам"яною, залізобетонною огорожею і має існуючий окремий заїзд (прохід) з різних сторін від земель загального користування. Поділ між ОСОБА_13 (1 власник) та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 (2 власник) земельної ділянки, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 областізкадастровим номером 6125055400:04:001:0087, площею 0,0972 га. для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) на дві окремі земельні ділянки з врахуванням конфігурації земельної ділянки, розташування житлового будинку, господарських будівель, існуючих металевих та кам"яних, залізобетонних огорож, які розділяють територію земельної ділянки було встановлено один варіант поділу, тобто площа земельної ділянки 1 власник астоновитиме 0,0572 га, а 2 власника - площа становитиме 0,0400 га. згідно додатку №1 до висновку екксперта.
Стаття 41 Конституції України зазначає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.
У відповідності зі ст.ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами.
Відповідно до ч. 3 ст.12ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Згідно ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Згідно із ч.1 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно) майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом.
Згідно із ч.1, 2 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Суб`єктами права спільної сумісної власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, а також держава, територіальні громади, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 3 ст.364ЦК України у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає реєстрації.
Відповідно до ч.1, 2 ст 86 ЗК України, земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність).Суб`єктами права спільної власності на земельну ділянку можуть бути громадяни та юридичні особи, а також держава, територіальні громади.
Згідно п. « в » ч. 1 ст.87 ЗК України право спільної часткової власності на земельну ділянку виникає при прийнятті спадщини на земельну ділянку.
Згідно ч.3,4,5 ст.89 ЗК України володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою спільної сумісної власності здійснюються за договором або законом.Співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки, крім випадків, установлених законом. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом.
На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про припинення режиму спільної часткової власності та виділення в натурі частини земельної ділянки сілд задоволити.
Керуючись ст.ст.12,13,81,259,263-265,280-282,352 ЦПК України, ст.ст. 321, 355,364, 368, 370ЦК України, ст.ст.86,89 ЗК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про припинення режиму спільної часткової власності та виділення в натурі частини земельної ділянки задовольнити.
Припинити право спільної суміної власності ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 на земельну ділянку з кадастровим номером 6125055400:04:001:0087.
Виділити ОСОБА_1 частину земельної ділянки із кадастровим номером 6125055400:04:001:0087, загальною площею 0,0972 га., яка розташована за адресою АДРЕСА_2 , із з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), а саме: площею 0,0572 га згідно Додатку №1 до висновку земельно- технічної експертизи від 09.05.2025.
Відповідачам направити копію заочного рішення суду, в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України.
Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про перегляд заочного рішення суду або апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.
У разі подання апеляційної скарги заочного рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Заочне рішення суду може бути переглянуто Теребовлянським районним судом Тернопільської області, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення суду може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення суду без задоволення, відповідачем може бути оскаржене заочне рішення суду в апеляційному порядку.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів, відповідачем з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення суду без задоволення, іншими учасниками справи з дня його проголошення, якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину заочного рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного заочного рішення суду.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Суддя І.Б. Марціцка