ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"21" квітня 2026 р. справа № 300/4937/24
м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі судді Остап`юка С.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі – позивач, ОСОБА_1 ) звернулася в суд з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі – відповідач 1, ГУ ПФУ в Дніпропетровській області), Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (далі – відповідач 2, ГУ ПФУ в Івано-Франківській області) про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії. 
Підставами звернення позивача із вказаним позовом є відмова у врахуванні заробітної плати при переведенні на пенсію по інвалідності згідно Закону України "Про державну службу".
Позовні вимоги мотивовано тим, що рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 30.11.2023 у справі №300/7284/23 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити та здійснити нарахування й виплату ОСОБА_1 пенсію по інвалідності відповідно до Закону України "Про державну службу", починаючи з 19.09.2023 року. ГУ ПФУ в Івано-Франківській області, у відповідь на заяву від 19.03.2024, листом від 19.04.2024 за №4283-2839/Б-02/8-0900/24 повідомило ОСОБА_1 про те, що на відповідача 2 рішенням суду від 30.11.2023 у справі №300/7284/23 не було покладено зобов`язань враховувати довідки про заробітну плату, виданих Управлінням соціального захисту населення Надвірнянської РДА від 14.09.2023 за №12 та №13.
Також позивач зазначила, що пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків від сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування згідно статті 37 Закону України "Про державну службу". Окрім того, для обчислення пенсії, ОСОБА_1 до відповідача надавались довідки 14.09.2023 за №12 та №13 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років), про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби, виданих Управлінням соціального захисту населення Надвірнянської РДА, які, на переконання позивача, повинні враховуватись при розрахунку та виплаті пенсії. З наведених підстав просив позов задовольнити повністю.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 25.06.2024 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) у відповідності до пункту 3 частини 1 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України). 
Відповідач 2 скористався правом на подання відзиву на позовну заяву. Так, ГУ ПФУ в Івано-Франківській області не погоджується з доводами позивача, викладеними у позовній заяві, вказує на їх безпідставність, необґрунтованість та вважає їх такими що не підлягають задоволенню з огляду на наступні обставини.
Відповідно до поданої ОСОБА_1 заяви від 20.02.2024 про припинення виконання рішення суду №300/7284/23 від 30.11.2023, рішення суду не виконувалось, бо призводило до зменшення розміру пенсії, а саме з 4 420,02 гривень (пенсія за віком відповідно до Закону №1058-IV) на 2 093,00 гривень (пенсія по інвалідності відповідно до Закону №889). Відповідач 2 зазначив, що рішенням суду від 30.11.2023 у справі №300/7284/23 не було покладено зобов`язань враховувати довідки про заробітну плату, виданих Управлінням соціального захисту населення Надвірнянської РДА від 14.09.2023 за №12 та №13. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

Згідно наявної в матеріалах справи довідки про доставку електронного листа, ухвалу про відкриття провадження від 20.06.2024 у справі №300/4937/25 надіслано одержувачу – Головному управлінню Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області засобами електронного зв`язку через підсистему "Електронний суд" Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, котру доставлено до електронного кабінету останнього 20.06.2024 о 16:53 годині.
Відповідно до частини 1 статті 174 КАС України ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 251 цього Кодексу.
Днем вручення судового рішення, серед іншого, є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи (пункт 2 частини 6 статті 251 КАС України).
З урахуванням вказаного ухвала суду про відкриття провадження у справі від 20.06.2024 вважається врученою відповідачу 1 належним чином.
ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, станом на дату ухвалення цього судового рішення, не скористалось правом на подання відзиву на позовну заяву у строк, встановлений пунктом 3 ухвали про відкриття провадження від 20.06.2025.
В силу вимог частини 6 статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, вивчивши адміністративний позов, відзив на позовну заяву, дослідивши і оцінивши зібрані по справі докази, в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд встановив наступні обставини.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримувала пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" № 3723-ХІІ від 16.12.1993, а з 01.03.2019 позивач отримує пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
З 10.08.2023 ОСОБА_1 є особою з інвалідністю ІІ групи, що підтверджується довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією від 24.08.2023.
Позивач 19.09.2023 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області із заявою про переведення на пенсію по інвалідності згідно Закону України "Про державну службу".
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській від 25.09.2023 за №926090166880 відмовлено ОСОБА_1 у переведенні на пенсію по інвалідності згідно Закону України "Про державну службу", оскільки пенсії по інвалідності відповідно до Закону України "Про державну службу" № 889-VIII не передбачена.
Вказана відмова була предметом судового розгляду.
Так, рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 30.11.2023 у справі №300/7284/23 позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасувати рішення, зобов`язати вчинити дії – задоволено частково:
- визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 25.09.2023 № 926090166880;
- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити та здійснити нарахування й виплату ОСОБА_1 (пенсію по інвалідності відповідно до Закону України "Про державну службу", починаючи з 19.09.2023 року.
Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області листом від 19.04.2024 за №4283-2839/Б-02/8-0900/24 повідомило позивача про те, що згідно поданої заяви від 20.02.2024 припинено виконання рішення суду №300/7284/23 від 30.11.2023, рішення суду не виконувалось, бо призводило до зменшення розміру пенсії, а саме з 4 420,02 гривень (пенсія за віком відповідно до Закону №1058-IV) на 2 093,00 гривень (пенсія по інвалідності відповідно до Закону №889).
Вважаючи протиправними дії відповідача щодо неврахування заробітної плати при переведенні на пенсію по інвалідності згідно Закону України "Про державну службу" ОСОБА_1 звернулась з цим позовом до суду.

Надаючи правову оцінку публічно-правовим відносинам, суд виходить із наступних підстав та мотивів.
У відповідності до вимог пункту 3 частини 1 статті 244 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України), визначаючи яку правову норму слід застосувати до спірних правовідносин суд зазначає, що при вирішенні даної справи керується нормами Законів та підзаконних нормативно-правових актів в тій редакції, яка чинна на момент виникнення чи дії конкретної події, обставини і врегулювання відповідних відносин.
Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.
Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, який включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
За приписами пункту 6 частини 1 статті 92 Конституції України, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.
Принципи, правові та організаційні засади забезпечення державної служби, зокрема порядок реалізації права на пенсійне забезпечення державних службовців, визначається Законом України "Про державну службу" від 10.12.2015 за №889-VIII.
За змістом пункту 2 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №889-VIII з 1 травня 2016 року втратив чинність Закон №3723-XII, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.
Зокрема, пунктами 10, 11, 12 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №889-VIII передбачено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону №3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Перелік посад державної служби, які займали особи з числа колишніх державних службовців, що належать до певної категорії посад, передбачених цим Законом, визначається Кабінетом Міністрів України.
Для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону №3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Отож, за наявності в особи станом на 1 травня 2016 року певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 1 травня 2016 року на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-XII, але за такої умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Верховний Суд в постанові від 01.04.2020 у справі №607/9429/17 дійшов висновку, що обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 за №3723-ХІІ після 1 травня 2016 року є дотримання сукупності вимог, визначених частини 1статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 за №3723-ХІІ і Прикінцевих та перехідних положень України "Про державну службу" від 10.12.2015 за №889-VІІІ, а саме: щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби. Після 1 травня 2016 року (дата набрання чинності Законом України "Про державну службу" від 10.12.2015 за №889-VІІІ) зберігають право на призначення пенсії державного службовця відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ лише ті особи, які мають стаж державної служби, визначений пунктами 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 за №889-VІІІ та мають передбачені частиною 1 статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 за №3723-ХІІ вік і страховий стаж.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина 5 статті 242 КАС України).
Так, частиною 1 статті 37 Закону №3723-XII встановлено, що на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону №1058-IV, за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом 1 частини 1 статті 28 згаданого Закону, у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.
Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Як встановлено судом, рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 30.11.2023 у справі №300/7284/23 позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасувати рішення, зобов`язати вчинити дії – задоволено частково:
- визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 25.09.2023 № 926090166880;
- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити та здійснити нарахування й виплату ОСОБА_1 (пенсію по інвалідності відповідно до Закону України "Про державну службу", починаючи з 19.09.2023 року.
В подальшому, згідно поданої ОСОБА_1 заяви від 20.02.2024 припинено виконання рішення суду №300/7284/23 від 30.11.2023, рішення суду не виконувалось, бо призводило до зменшення розміру пенсії, а саме з 4 420,02 гривень (пенсія за віком відповідно до Закону №1058-IV) на 2 093,00 гривень (пенсія по інвалідності відповідно до Закону №889).
Стосовно мотивів неврахування відповідачем довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) та про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби, видані Управлінням соціального захисту населення Надвірнянської РДА від 14.09.2023 за №12 та №13, суд керується наступними положеннями.
Порядок призначення пенсій згідно з Законом №889-VIII, яким визначено право на пенсійне забезпечення державних службовців відповідно до статті 37 Закону №3723-XII, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 за №622 "Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб" (далі - Порядок №622).
Пунктом 4 Порядку №622 визначено, що пенсія державним службовцям призначається з дати звернення, але не раніше дати виникнення права, в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та відповідного рангу за останнім місцем роботи на державній службі, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
При цьому: посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених на день звернення за призначенням пенсії за останньою займаною посадою державної служби (або прирівняною до неї у разі відсутності у державному органі відповідних посад державної служби); розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за будь-які 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв починаючи з 1 травня 2016 року.
Середньомісячна сума зазначених виплат за 60 календарних місяців визначається шляхом ділення загальної суми цих виплат на 60. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні; у разі коли в осіб, зазначених в пункті 2 цього Порядку, станом на дату звернення немає 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією починаючи з 1 травня 2016 року, середньомісячна сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається шляхом ділення загальної суми таких виплат за наявні місяці роботи починаючи з 1 травня 2016 року на кількість таких місяців. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні. При цьому для державних службовців, які звернулися за призначенням пенсії у травні 2016 року, а також для осіб, які не працювали починаючи з 1 травня 2016 року на посадах державної служби, сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається з розрахунку таких виплат за травень 2016 року як за повний місяць; матеріальна допомога та виплати, які нараховуються за період, що перевищує календарний місяць, враховуються в частині, що відповідає кількості місяців у розрахунковому періоді.
За бажанням осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, і які на момент виходу на пенсію не перебувають на державній службі, розмір зазначених в абзацах третьому - п`ятому цього пункту виплат визначається в середніх розмірах відносно визначених законодавством таких виплат за місяць, що передує місяцю звернення за призначенням пенсії, але не раніше травня 2016 року, за відповідною (прирівняною) посадою (посадами) за останнім місцем роботи на державній службі.
Згідно пункті 5 і 6 Порядку №622 форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням із Мінсоцполітики.
У разі ліквідації державного органу довідку видає орган, який є правонаступником, а в разі його відсутності чи перейменування (відсутності) посад, у тому числі відсутності відповідних посад державної служби, довідка видається у порядку, встановленому Мінсоцполітики за погодженням із Нацдержслужбою.
На момент звернення позивача з заявою про переведення на пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ, вимоги до форми довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям встановлені постановою правління Пенсійного фонду України від 17.01.2017 за №1-3 "Про форми довідок про заробітну плату для призначення пенсії державним службовцям", зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 08.02.2017 за №180/30048.
У затвердженій постановою правління Пенсійного фонду України формі довідки складові заробітної плати складаються з: посадового окладу, надбавки за ранг, надбавки за вислугу років, на які нараховано єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
ОСОБА_1 при зверненні до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області із заявою про переведення на пенсію по інвалідності відповідно до Закону України "Про державну службу", долучила довідку про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років), довідку про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця особі, яка має не менше як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби, видані Управлінням соціального захисту населення Надвірнянської РДА від 14.09.2023 за №12 та №13.
Коментовані довідки відповідають формі довідок, затвердженій постановою правління Пенсійного фонду України від 17.01.2017 за №1-3 "Про форми довідок про заробітну плату для призначення пенсії державним службовцям".
Відповідачами не заперечується факт долучення вказаних довідок до заяви позивача про переведення на пенсію по інвалідності відповідно до Закону України "Про державну службу".
Слід звернути увагу на те, що всі відображені в довідках від 14.09.2023 за №12 та №13 види оплати праці, - є складовими частинами заробітної плати позивача, з якої сплачені внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Втім, варто зазначити, що положення статті 37 Закону України "Про державну службу" №3723-XII від 16.12.1993 є імперативними, за змістом яких пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
ОСОБА_1 в цьому адміністративному позові не ставить вимоги про переведення на пенсію по інвалідності відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу", а також не просить перевести останню з пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію державного службовця з, відповідно до пункту 12 розділу XI Закону №889-VIII та статті 37 Закону №3723-XII, а лише просить зобов`язати ГУ ПФУ в Дніпропетровській області провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії по інвалідності відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" на підставі довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 14.09.2023 за №12 та №13, виданих Управлінням соціального захисту населення Надвірнянської РДА.
В контексті вказаного необхідно звернути увагу на наступне.
Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області листом від 19.04.2024 за №4283-2839/Б-02/8-0900/24 повідомило позивача про те, що згідно поданої заяви від 20.02.2024 припинено виконання рішення суду №300/7284/23 від 30.11.2023, рішення суду не виконувалось, бо призводило до зменшення розміру пенсії, а саме з 4 420,02 гривень (пенсія за віком відповідно до Закону №1058-IV) на 2 093,00 гривень (пенсія по інвалідності відповідно до Закону №889).
Матеріали адміністративної справи не містять доказів призначення позивачу пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу". Доказів протилежного сторони до суду не надали.
Як уже неодноразово зазначалось судом, відповідно до частини 1 статті 37 Закону №3723-XII на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону №1058-IV, за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом 1 частини 1 статті 28 згаданого Закону, у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.
Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
З огляду на вказане правове регулювання, а також ту обставину, що станом на момент розгляду цієї адміністративної справи ОСОБА_1 отримує пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", то відсутні підстави для проведення перерахунку та виплати позивачу пенсії по інвалідності відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" на підставі довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 14.09.2023 за №12 та №13, виданих Управлінням соціального захисту населення Надвірнянської РДА, оскільки така пенсія останній ще не призначена.
Окремо суд звертає увагу на те, що відповідно до статті 1291 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Відтак, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень.
З огляду на вищенаведене, слід дійти висновку, що обраний позивачем спосіб захисту не усуває юридичний конфлікт та не відповідає об`єкту порушеного права, а тому в такий спосіб неможливо захистити чи відновити право у разі визнання його судом порушеним. При розгляді позовних вимог позивача стосовно невиконання окремого судового рішення в іншій справі, суд позбавлений можливості зобов`язувати виконувати рішення суду шляхом ухвалення нового судового рішення, оскільки виконання судового рішення являє собою завершальну стадію судового провадження.
Аналогічна за змістом правова позиція висловлена в постановах Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі №686/23317/13-а, від 06 лютого 2019 року у справі №816/2016/17, а також постановах Верховного Суду від 29 липня 2021 року у справі №460/350/19, від 11 лютого 2021 року у справі №420/5234/19, від 26 травня 2022 року у справі №520/11343/18, від 28 лютого 2023 року у справі №260/1898/22, від 30 січня 2024 року у справі №640/20021/22 та від 21 лютого 2024 року у справі №140/17323/23.
Подібні правові висновки також сформовані у постановах судів апеляційної інстанції, зокрема, від 06 лютого 2024 року у справі №280/6477/23, від 02 квітня 2024 року у справі №580/4406/23 та від 16 квітня 2024 року у справі №320/21473/23.
У разі незгоди із рішеннями, діями чи бездіяльністю, вчиненими відповідачем на виконання судового рішення у справі №300/7284/23 позивач може скористатися процесуальним механізмом судового контролю та звернутися до суду першої інстанції із відповідною заявою про визнання таких рішень, дій чи бездіяльності протиправними відповідно до статті 383 КАС України, а не подавати новий адміністративний позов.
Така ж правова позиція висловлена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 28.02.2023 у справі № 260/1898/22, від 16.03.2023 у справі № 640/12697/21 та від 30.11.2023 у справі №420/6135/22 та від 21.02.2024 у справі №140/17323/23.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (частини 1, 2 статті 77 КАС України).
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Суд за правилами статті 90 КАС України оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні .
Відтак, з урахуванням зазначеного вище по тексту судового рішення, суд, на підставі наданих доказів та системного аналізу положень законодавства України дійшов висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають до задоволення.
Зважаючи на висновок суду про необґрунтованість адміністративного позову в силу вимог статті 139 КАС України, а також те, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 9 статті 5 Закону України "Про судовий збір" і не понесення ним таких витрат, у суду відсутні підстави для їх розподілу.
Сторонами не подано до суду будь яких доказів про понесення ними інших витрат, пов`язаних з розглядом справи, відтак у суду відсутні підстави для вирішення питання щодо їх розподілу.

На підставі статті 1291 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії, - відмовити. 

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Відповідно до статей 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи:
позивач – ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ), АДРЕСА_1 ;
відповідач 1 – Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (ідентифікаційний код юридичної особи 21910427), вулиця Набережна Перемоги, 26, місто Дніпро, 49000;
відповідач 2 - Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (ідентифікаційний код юридичної особи 20551088), вулиця Січових Стрільців, 15, місто Івано-Франківськ, 76018.

Суддя   Остап`юк С.В.