Справа № 444/152/26
Провадження № 2/444/872/2026

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(повне)
15 квітня 2026 року        м. Жовква
Жовківський районний суд Львівської області у складі:
головуючий суддя Олещук М. М.
секретаря судового засідання Мачіха Г.В.,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Жовква Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Рава-Руської міської ради Львівського району Львівської області, третя особа: Рава-Руська державна нотаріальна контора Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В : 

ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до Рава-Руської міської ради Львівського району Львівської області, третя особа: Рава-Руська державна нотаріальна контора Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка - ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , площею 0,96 га. умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі, земельна ділянка розташована на території Рава-Руської міської ради Львівського району Львівської області (колишня Потелицька сільська рада), на підставі сертифікату серії ЛВ №6-155-214 виданого головою Потелицької сільської Ради народних депутатів 27.04.1998 року. 
ОСОБА_1 позовні вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_2 . Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно, в тому числі і на земельну частку (пай) площею 0,96 га. умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі, земельна ділянка розташована на території Рава-Руської міської ради Львівського району Львівської області (колишня Потелицька сільська рада), на підставі сертифікату серії ЛВ №6-155-214 виданого головою Потелицької сільської Ради народних депутатів 27.04.1998 року, яка йому належала.
Позивач зазначає, що так як заповіт від імені чоловіка не посвідчувався, спадкування після його смерті відбувається за законом.
Позивач стверджує, що Рава-Руська державна нотаріальна контора листом № 451/01-16 від 04.12.2024 року відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті чоловіка ОСОБА_2 на земельну частку (пай), оскільки нею як спадкоємцем не подано сертифікат на право на земельну частку (пай) згідно з формою, затвердженою Постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1995 року № 801 «Про затвердження форми сертифіката на право на земельну частку (пай) і зразка Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай)».
Позивач стверджує, що була зареєстрованою та проживала разом із чоловіком та перебувала у шлюбі на час його смерті, а тому є спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_2 .
Враховуючи наведене вище, позивач в порядку спадкування за законом має право на земельну частку пай площею 0,96 га. померлого чоловіка. Однак враховуючи те, що право на земельну частку не було зареєстровано померлим, позивач не може оформити своє право на земельну частку (пай) та не має можливості переоформити таке право в нотаріальній конторі. 
У зв`язку з наведеним, позивачка просить позовні вимоги задовольнити.
Ухвалою Жовківського районного суду Львівської області від 20.01.2026 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, та призначено підготовче судове засідання у справі. Крім того, дляз`ясування обставин справи, які мають істотне значення, з метою своєчасного розгляду справи, повноти дослідження обставин витребувано від третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Рава-Руської державної нотаріальної контори Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.Львів) належним чином завірену копію спадкової справи, яка заведена після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Позивач ОСОБА_1 в підготовче судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце проведення такого була повідомлена належним чином, однак в позовній заяві просить справу розглядати у її відсутності. Зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить такі задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі.
Представник відповідача - Рава-Руської міської ради Львівського району Львівської області в підготовче судове засідання не з`явився, однак від Рава-Руської міської ради Львівського району Львівської області на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі їх представника, та зазначено, що відповідач просить провести розгляд справи за наявними матеріалами справи. 
Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Жовківської державної нотаріальної контори Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) в підготовче судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого нотаріальна контора була повідомлена належним чином, однак подала на адресу суду клопотання про розгляд справи без участі їх представника, при вирішенні спору по суті покладається на думку суду. На адресу суду надійшла із Рава-Руської державної нотаріальної контори належним чином завірена копія спадкової справи, яка заведена після смерті ОСОБА_2 . 
Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Так як відповідач не заперечив проти задоволення позову, фактично визнав позов, суд вважає за можливе ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження.
З урахуванням наведеного, судом вирішено проводити розгляд справи за відсутності учасників справи та на підставі наявних у справі доказів.
Оскільки учасники справи в підготовче судове засідання не з`явились, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування даного судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов наступних висновків.
Частиною 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до положень ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (арк. спр.6).
Із копії свідоцтва про одруження встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 одружились (арк.спр.29). 
ОСОБА_2 на підставі рішення VII сесії Потелицької ради народних депутатів від 14.11.1996 року №1 було передано у приватну власність земельну ділянку, площею 0,96 га без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості. Земельна ділянка розташована на території Рава-Руської міської ради (колишньої Потелицької сільської ради). Землю було передано для ведення селянського (фермерського) або колективного господарства.
Наведене підтверджується копією сертифіката на право власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ №6-155-214 виданого Головою Потелицької сільської ради народних депутатів 27.04.1998 року та який зареєстрований у книзі записів сертифікатів на право приватної власності на землю (середню земельну частку) за № 109 (арк.спр.7).
Відповідно до ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи.
А тому, після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на належне йому майно, в тому числі і на право на земельну частку (пай).
Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.
Згідно із ч. 1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.
Частиною 2 ст. 1223 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.
З копії довідки № 725 виданої виконкомом Потелицької сільської ради Жовківського району Львівської області, встановлено, що заповіт від імені померлого ОСОБА_2 у Потелицькій сільській раді не посвідчувався (спадкова справа арк.спр.28).
Оскільки заповіт від імені ОСОБА_2 не посвідчувався, суд дійшов висновку, що спадкування після його смерті відбувається за законом.
Внаслідок звернення позивача у Рава-Руську державну нотаріальну контору як спадкоємця за законом першої черги було зареєстровано спадкову справу №88/2018, номер у Спадковому реєстрі 38950393, що підтверджується копією Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі, який виданий Рава-Руською державною нотаріальною конторою Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) 02.04.2018 року (арк.спр. 8).
Однак, Рава-Руська державна нотаріальна контора листом № 451/01-16 від 04.12.2024 року позивачу відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на земельну частку (пай), оскільки нею як спадкоємцем не подано сертифікат на право на земельну частку (пай) згідно з формою, затвердженою Постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1995 року № 801 «Про затвердження форми сертифіката на право на земельну частку (пай) і зразка Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай)». Також, роз`яснено, що дана справа не може бути вирішена у нотаріальному порядку (арк.спр.10).
Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, яким є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, що передбачено ч. 2 ст. 1220 ЦК України.
Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.
Із копії довідки № 724, яка видана виконкомом Потелицької сільської ради Жовківського району Львівської області, встановлено, що гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , дружина померлого ОСОБА_2 , проживала та була зареєстрована разом із ним в житловому будинку АДРЕСА_1 до дня його смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 та вели спільне господарство (спадкова справа арк.спр.27).
У зв`язку з наведеним, суд дійшов висновку, що на час смерті чоловіка позивач ОСОБА_1 була зареєстрована та проживала разом із ним, перебувала у зареєстрованому шлюбі. Як наслідок позивач прийняла спадщину після смерті чоловіка ОСОБА_2 . 
Відповідно до Указу Президента України від 08.08.1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.
На виконання вимог пункту 8 Указу Президента України від 08.08.1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1995 року № 801 затверджено відповідну форму сертифіката на право на земельну частку (пай) і зразка Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай). 
Сертифікати саме такої форми належить подавати до нотаріальної контори.
Однак, як встановлено судом, у позивача відсутній правовстановлюючий документ нового зразка на земельну частку (пай), виданий на ім`я її чоловіка.
Згідно з ст. 1216-1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті, а відтак судом встановлено, що позивачем не може бути пред`явлено для оформлення спадщини сертифікат на ім`я спадкодавця нового зразка, оскільки він помер, а тому втратив цивільну правоздатність та дієздатність.
Отже позивач є спадкоємцем за законом після смерті чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , прийняла після його смерті спадщину, оскільки проживала разом із ним на час смерті та не відмовилася протягом шестимісячного строку з дня відкриття спадщини, яким є день смерті спадкодавця, від прийняття спадщини.
Суд враховує, що спадщини на право на земельну частку (пай) в розмірі 0,96 га умовних кадастрових гектара, яке належало померлому ОСОБА_2 згідно з сертифікатом на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ №6-155-214 виданого головою Потелицької сільської Ради народних депутатів 27.04.1998 року, старого зразка, позивач не може оформити, так як відсутній правовстановлюючий документ на право на дану земельну частку (пай) нового зразка, який водночас не може бути виданий на ім`я померлого, оскільки ОСОБА_2 втратив цивільну правоздатність та дієздатність.
Суд також враховує те, що відповідач не заперечує проти задоволення позовних вимог, інші спадкоємці з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, не звертались, дане право позивача ніким не оспорюється.
Зібрані в справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є достатні підстави для задоволення позовних вимог позивача. 
Керуючись ст.ст. 4, 6, 7, 12, 76, 77, 81, ч.3 ст. 200, ст. ст. 258-259, 263, 264, 265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд, -
У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити. 
Визнати в порядку спадкування за законом право за ОСОБА_1 на земельну частку (пай) розміром 0,96 га. умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі, земельна ділянка розташована на території Рава-Руської міської ради Львівського району Львівської області (колишня Потелицька сільська рада), які належали ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі сертифікату серії ЛВ №6-155-214 виданого головою Потелицької сільської Ради народних депутатів 27.04.1998 року. 

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або ухвалення постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення суду складено 23.04.2026 року.

Суддя:         Олещук М. М.