Справа № 159/8310/25
Провадження № 2-а/159/13/26

КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
45008, м. Ковель, вул. Незалежності, 15, тел.: (03352) 5-90-66, 
e-mail:inbox@kv.vl.court.gov.ua, веб-адреса: http://court.gov.ua/sud0306/
______________________________________________________________________________________

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2026 року	м.Ковель	

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі:
головуючого - судді Денисюк Т.В.
з участю секретаря судового засідання - Пустової А.Ф.
позивача - ОСОБА_1 ,
представника позивача — Горблюка Р.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції у Волинській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, 

у с т а н о в и в :

У листопаді 2025року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції у Волинській області, в якому просив скасувати постанову серії ГВА №757003 від 17.09.2025, винесену капітаном поліції Кульчинським О.М., про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.183 КУпАП та накладення стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 гривень.
Позивач вказує на незаконність оскаржуваної постанови і мотивує заявлену вимогу тим, що 17.09.2025 о 17 годині працівник поліції безпідставно застосував до нього фізичну силу, виштовхнув з приміщення школи англійської мови за адресою: м.Ковель, вул. Косачів, 8, у зв`язку з чим він зателефонував на лінію «102» та повідомив про неправомірні дії працівника поліції. Через незначний проміжок часу інші працівники поліції затримали його і достави у відділок поліції, де склали процесуальні документи, з якими його не ознайомили. Як з`ясувалося згодом, були складені протоколи за ст. 173, ч.3 ст. 178, ст. 185 КУпАП, а також винесена постанова за ст. 183 КУпАП. Фактично розгляд справи за ст.183 КУпАП не проводився, пояснення з приводу події він не надавав, права йому не роз`яснені, результат розгляду йому не оголошений, постанова не вручена. Копію постанови отримав лише 02.10.2025 та скористався правом досудового оскарження, у скасуванні постанови йому було відмовлено. Категорично заперечує провину у вчиненні інкримінованих йому дій за ст.183 КУпАП і вважає, що зателефонувавши у поліцію реалізував своє право на захист від протиправних дій представника влади. 
05.12.2025, після виконання позивачем вимог ухвали від 24.11.2025 про залишення позову без руху, суд поновив позивачу пропущений строк на оскарження постанови, відкрив провадження у справі, відстрочив позивачу сплату судового збору за подання позовної заяви до ухвалення судового рішення, призначив розгляд справи в порядку статті 268 КАС України з повідомленням сторін, витребував у відповідача копії матеріалів справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , за результатом якої прийнято оскаржувану постанову, а також встановив відповідачу строк для подання відзиву. 
У відзиві на позов представник Головного управління Національної поліції у Волинській області проти задоволення позову заперечив, вказав, що 17.09.2025 до чергової частини Ковельського РУП зі служби «102» надійшло повідомлення про те, що адресою: АДРЕСА_1 (приміщення школи англійської мови) перебуває невідомий чоловік у стані алкогольного сп`яніння, який грубо порушує громадський порядок та висловлюється нецензурною лайкою. На місце події прибули працівники поліції, виявили гр. ОСОБА_1 , який в стані сп`яніння поводив себе неадекватно, на зауваження не реагував. Під час законних дій працівників поліції, спрямованих на припинення адміністративних правопорушень, ОСОБА_1 здійснив телефонний дзвінок на лінію «102», під час якого повідомив завідомо неправдиву інформацію про те, що його ніби-то побили працівники поліції. Представник відповідача як на підставу правомірності винесення оскаржуваної постанови посилається на долучений до відзиву відеозапис з нагрудної камери поліцейського та висновок Ковельського МТМО про відсутність у ОСОБА_1 тілесних ушкоджень. Відтак, на думку представника відповідача, позивач зателефонував на лінію 102 та повідомив неправдиву інформацію, викликавши спецслужби, а саме поліцію, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене статтею 183 КУпАП. 
У судовому засіданні 09.02.2026 позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Горблюк Р. позовні вимоги підтримали, надали пояснення, близькі за змістом обставинам, які викладені у позовній заяві, просили позов задовольнити. 
Позивач додатково пояснив, що дійсно 17.09.2025 він перебував у приміщенні школи англійської мови, де виникло непорозуміння із викладачами. Також на місці події був присутній ймовірно батько одного з учнів, який виявився працівником поліції. Застосувавши фізичну силу він виштовхнув позивача з приміщення. Маючи намір зафіксувати протиправну поведінку поліцейського, він зателефонував на лінію «102». Вважає, що його повідомлення не містило завідомо неправдивої інформації, а було викликане реальною стурбованістю щодо його безпеки. Про те, що його дзвінок був кваліфікований як неправдивий виклик дізнався лише 02.10.2025. Всупереч вимог законодавства, в день події 17.09.2025 йому не повідомили про притягнення до відповідальності за ст.183 КУпАП, не отримали пояснень, не врахували усі дійсні обставини і фактично позбавили права на захист. 
Представник позивача Горблюк Р.В. просив врахувати не доведеність відповідачем правомірності прийнятого рішення. На вимогу суду надана лише постанова про накладення адміністративного стягнення і ненадані докази, які слугували підставою для її прийняття. До відзиву на позов відповідачем долучений відеозапис, який не стосується обставин інкримінованого правопорушення і не фіксує процедуру розгляду справи за ст.183 КУпАП. Також у відзиві відповідач посилався на медичний висновок, який до відзиву не долучений. З наведених мотивів просить позов задовольнити та скасувати оскаржувану постанову. 
11.02.2026 суд прийняв від позивача квитанцію про сплату судового збору, дослідив надані докази і перейшов до стадії ухвалення рішення.
Датою проголошення рішення є 12.02.2026.
Позов підлягає до задоволення з таких мотивів. 
Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За приписами частини 1 статті 8 Закону України «Про Національну поліцію» (далі - Закон № 580-VIII) поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.
Згідно п. 8 ч.1 ст. 23 Закону № 580-VIII поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.
Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови (ст. 245 КупАП).
Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.
Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст. 280 КУпАП).
Згідно з ч.1 ст.283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.
Враховуючи наведені положення законодавства, слід дійти висновку, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення уповноважена особа має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, оцінити наявні докази. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.
При цьому, особа вважається невинуватою до тих пір, поки її вина не буде доведена у встановленому законом порядку. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (стаття 62 Конституції України).
За приписами ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами. Аналогічний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 18.07.2019 у справі 216/5226/16-а, від 20.05.2020 у справі №524/5741/16-а.
Відповідно до статей 9, 77 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. 
При цьому, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Саме відповідач, як особа, що виявила факт адміністративного правопорушення, повинна довести наявність події і складу адміністративного правопорушення та винуватість особи, тобто наявність законних підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності.
На обов`язок та важливість доведення саме відповідачем як суб`єктом владних повноважень правомірності винесення рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, правомірності та законності прийнятої постанови вказує Верховний Суд у постановах від 24.04.2019 справа №537/4012/16-а, від 08.11.2018 справа № 201/12431/16-а, від 23.10.2018 справа № 743/1128/17, від 15.11.2018 справа № 524/7184/16-а.
Згідно зі ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів та показаннями свідків.
Суд встановив, що 17.09.2025 ст. ДОП СДОП ВП Ковельського РУП ГУНП у Волинській області Кульчинським О.М. винесена постанова ГВА №757003 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст.183 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 гривень.
За змістом цієї постанови 17.09.2025 о 17.06 годині ОСОБА_1 , перебуваючи за адресою: м.Ковель, вул. Косачів, 8, здійснив завідомо неправдивий виклик на лінію «102» та повідомив про те, що працівник поліції завдав йому тілесних ушкоджень, хоча насправді цього не було, чим вчинив правопорушення, передбачене ст.183 КУпАП. 
Статтею 183 КУпАП встановлена відповідальність за завідомо неправдивий виклик пожежно-рятувального підрозділу (частини), поліції, бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги або інших аварійно-рятувальних формувань і передбачено стягнення у виді штрафу від п`ятдесяти до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю прямого умислу. Правопорушник, повідомляючи певну інформацію спеціальній службі, усвідомлює, що вона є неправдивою, і бажає виїзду на місце виклику працівників цієї служби.
На підтвердження законності прийнятого рішення Головне управління Національної поліції у Волинській області надав диск з відеозаписами. Як вказав у відзиві представник відповідача, на цьому відеозаписі зафіксовано весь хід події та дії працівників поліції.
Під час дослідження долученого доказу суд встановив, що на диску наявні 3 відеофайли.
На першому відеофайлі «000000_..._0001» відеозапис розпочинається о 17.51 годині з моменту як працівники поліції підходять до ОСОБА_1 , який перебуває на вулиці біля будинку зі стаканом пива, і пред`являють вимогу надати документи для встановлення особи. Після чого ОСОБА_1 службовим автомобілем супроводжено до Ковельського РУП ГУНП у Волинській області. Відео закінчується о 18.21 годині.
На другому відеофайлі «000000_..._0003» наявний відеозапис з камери, розміщеної у службовому кабінеті в Ковельському РУП. Відео розпочинається о 19.02 годині, закінчується о 19.23 годині. Відеозаписом зафіксований процес спілкування поліцейських, залученого захисника Самулевич О.М. та позивача в приміщенні Ковельського РУП. Одночасно інші працівники відділку складають документи без оголошення їхнього змісту. 
На третьому відеофайлі «000000_..._0004» наявний відеозапис з 19.41 години до 19.50 години з камери службового кабінету Ковельського РУП, яким зафіксовано виклик карети ШМД у зв`язку зі скаргами ОСОБА_1 на біль в руці під час його затримання та застосування спецзасобів — кайданок.
Жоден із відеофайлів не відображає дій працівників поліції, спрямованих на перевірку змісту зробленого позивачем повідомлення на лінію «102». Звукозапис виклику суду не наданий. Також відеофайли не містять процедури розгляду справи, за результатами якої була винесена оскаржувана постанова. Як встановив суд постанова позивачу 17.09.2025 не оголошувалась і не була вручена.  
Окрім того, як на підставу правомірності винесення оскаржуваної постанови, представник відповідача у відзиві посилається на висновок Ковельського МТМО про перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння та відсутність у нього будь-яких тілесних ушкоджень. Разом з тим, такий доказ до справи відповідачем не долучений. Зафіксований на відео виклик карети ШМД до Ковельського РУП ГУНП у Волинській області стосується скарг ОСОБА_1 на біль у руці у зв`язку із застосуванням до нього спецзасобів — кайданків.
Незважаючи на вимогу суду в ухвалі про відкриття провадження від 05.12.2025 надати копії матеріалів справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , за результатом якої прийнято оскаржувану постанову, відповідачем окрім копії постанови серії ГВА №757003 від 17.09.2025 жодних доказів не надано. 
Сама по собі постанова у справі про притягнення до адміністративної відповідальності не є беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», не випливає зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту. Така позиція викладена у постанові Касаційного адміністративного суду Верховного Суду від 14.05.2020 в справі №240/12/17. 
Крім того, оскаржувана постанова відповідача не містить опису обставин справи, встановлених під час розгляду справи, до неї не додано жодних доказів, в тому числі пояснень свідків, що свідчили би про наявність у позивача вини у вчиненні адміністративного правопорушення, за яке він притягнутий до відповідальності. 
У постанові Верховного Суду від 08.07.2020 у справі №463/1352/16-а зазначено, що в силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. 
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Дактарас проти Литви» від 24.11.2000 зазначено про те, що обов`язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція.
З огляду на викладене, суд доходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого статтею 183 КУпАП, не підтверджується належними і допустимим доказами. 
У силу пункту 3 частини третьої статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.
Відповідно до вимог статті 139 КАС України з Головного управління Національної поліції у Волинській області на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у розмірі сплаченого на виконання ухвали суду від 05.12.2025 судового збору. 
Керуючись статтями 2, 5-9, 72-77, 90, 139, 162, 211, 227, 241, 242, 245, 246, 286, 293 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

Позов задовольнити повністю.
Постанову серії ГВА №757003 від 17.09.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за статтею 183 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 гривень — скасувати. 
Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за статтею 183 КУпАП - закрити.
Стягнути з Головного управління Національної поліції у Волинській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок судового збору.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржена до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне найменування сторін:
Позивач –  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 .
Відповідач – Головне управління Національної поліції у Волинській області, адреса: м.Луцьк, вул. Винниченка, 11, код ЄДРПОУ 40108604.
Повне судове рішення складене 12.02.2026.

Головуючий	Т. В. Денисюк