Справа № 285/6525/25
РІШЕННЯ
іменем України

"07" квітня 2026 р. селище Ємільчине

Ємільчинський районний суд Житомирської області у складі головуючого судді Т.Г. Корсун, за участю секретаря судового засідання М.С. Сороки, учасників справи – не з`явилися, розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Ємільчине за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
В С Т А Н О В И В:
Акціонерне товариство «ОТП Банк» (далі - позивач), звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі - відповідач), в якому просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за Кредитними договорами в розмірі 27124 грн 36 коп.
В обґрунтування позову зазначено, що 06.07.2023 між АТ «ОТП БАНК» та відповідачем було підписано кредитний договір №0125/980/2564813/23, заборгованість за яким станом на 28.10.2025 становить 18528 грн 05 коп. Крім того, 31.12.2023 ОСОБА_1 підписаний кредитний договір №3000018317, заборгованість за яким станом на 28.10.2025 становить 8596,31 грн.
Разом із тим, умови вищезазначених договорів відповідачем не виконані, кредитні кошти у встановлені договором строки не повернуті.
Зважаючи на вище наведене, АТ «ОТП БАНК» звернулося до суду за захистом своїх прав шляхом стягнення з відповідача заборгованості за кредитними договорами.
Ухвалою суду від 29.12.2025 відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.
У судові засідання представник позивача не з`явився, у позовній заяві зазначив, що просить розгляд справи провести без його участі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач у судові засідання не з`явився, хоча про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином. Подавав 23.02.2026 та 11.03.2026 клопотання про відкладення розгляду справи, однак в подальшому в судові засідання не з`явився, клопотань чи заяв до суду не подав, не повідомив суд про причини неявки.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, що 06 липня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до АТ «ОТП Банк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву-анкету № 0125/980/2564813/23 про надання банківських послуг, у якій відповідач просив про відкриття карткового рахунку та встановлення кредитної лінії, з розміром фіксованої процентної ставки 5% в місяць, а впродовж пільгового періоду 0.01% річних, строком кредитної лінії 12 календарних місяців з правом продовження (а.с.17-20).
Відповідно до вказаної Заяви-анкети, орієнтована реальна річна процентна ставка 79.58% річних, орієнтована загальна вартість кредиту 13250 гривень 42 копійки, процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання повернення кредиту 5% щомісячно на суму простроченої заборгованості (може змінюватися відповідно до Тарифів Банку.
Заява-анкета про надання банківських послуг, яка є одночасно заявою про відкриття карткового рахунку, та Тарифи Банку є невід`ємною частиною публічного Договору про видачу та обслуговування платіжних карток, які розміщені на офіційному сайті банку.
Також судом встановлено, що вказана Заява-анкета про надання банківських послуг від 06.07.2023 підписана власноручним підписом відповідача.
06 липня 2023 року відповідач власноручно підписав Паспорт споживчого кредиту, в якому сторони узгодили, що кредитний ліміт встановлюється строком на 12 місяців з правом пролонгації, 0.01% річних діє протягом пільгового періоду, 5% щомісячно діє після закінчення пільгового періоду, загальні витрати за кредитом становлять 3250 гривень 42 копійки, орієнтована загальна вартість кредиту 13250 гривень 42 копійки, орієнтована реальна річна процентна ставка 79.58% річних (а. с. 21 та на звороті).
Відповідно наданих позивачем Розрахунку заборгованості за договором № № 0125/980/2564813/23 станом на 28.10.2025 утворилася заборгованість по картковому рахунку у сумі 18528 гривень 05 копійка (а.с. 44-57).
31 грудня 2023 року ОСОБА_1 підписав Кредитний договір №3000018317 з АТ «ОТП Банк», відповідно до якого йому було надано кредит в сумі 15000 грн, встановлена фіксована процентна ставка за користування кредитом річна в розмірі 34,99%. (а.с.23-30) 
Додатком № 1 до кредитного договору визначено графік платежів та розрахунок загальної вартості кредиту.
31 грудня 2023 року відповідач отримав на свій рахунок кредит в розмірі 15000 грн, що підтверджено меморіальним ордером №41789356 (а.с.63).
Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором, доданим до матеріалів справи, станом на 28.10.2025 заборгованість відповідача за даним договором становить 8596,31 грн (а.с.31).
Положеннями частини першої статті 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.
За правилами статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Відповідно до частини першої, другої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Так, згідно положень статті 1046 цього Кодексу договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до частини першої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (частина перша статті 509 ЦК України).
Відповідно до частини першої статті 536 цього Кодексу за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.
Частиною першою статті 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
У відповідності до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається.
За приписами статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі №2-383/2010 зроблено висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України).
Судом встановлено що 06.07.2023 ОСОБА_1 підписав Заяву-Анкету про надання банківських послуг АТ «ОТП Банк», що є невід`ємною частиною Договору про видачу та обслуговування міжнародних платіжних пластикових карток (далі Договір) та усіх додатків до нього, невід`ємною частино якого є Тарифи Банку, Паспорт споживчого кредиту.
Також 31.12.2023 відповідач підписав кредитний договір, паспорт споживчого кредиту.
Отже, укладені між АТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 договори є змішаними, в яких містяться елементи різних договорів і Позичальнику надано декілька різних послуг кредитування та видача і обслуговування картки.
Матеріали справи не містять та відповідачем не надано доказів щодо спростування презумпції правомірності кредитного договору. Зазначений договір недійсним не визнано.
Згідно з ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що ставляться.
Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ч. 1 ст.599 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
З наданих позивачем до суду доказів вбачається, що відповідач кредитні кошти отримав, активно ними користувався та деякий час погашав кредитну заборгованість. Однак у повному обсязі свої зобов`язання щодо повернення коштів не виконав, в результаті чого виникла заборгованість у розмірі 27124,36 грн, що підтверджується розрахунком заборгованості та випискою АТ «ОТП Банк» з рахунку приватного клієнта.
Відповідачем не були надані належні та допустимі докази на спростовування позовних вимог, зокрема таких, як контррозрахунку, виписки про рахунку, інформації про те, що відповідач виконав взяті на себе зобов`язання, та сплатив частково чи в повному обсязі наданий кредит.
Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
У відповідності до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
До того ж суд враховує, що відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.
У відповідності до вимог ч. 2 ст. 12, ч. 1 ст. 13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
За таких обставин, з урахуванням наявних у справі доказів, суд вважає, що з позичальника підлягає стягненню заборгованість по кредиту відповідно до умов договору.
За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що ОСОБА_1 не виконав зобов`язання за укладеним сторонами кредитним договором, а тому з нього на користь АТ «ОТП Банк» слід стягнути прострочену заборгованість, яка заявлена позивачем в позовній заяві, в розмірі 27124,36 грн кредитної заборгованості.
Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки позов задоволено повністю, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір в розмірі 2422 грн 40 коп.
Керуючись статтями 3, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 280-282, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд
УХВАЛИВ:
Позов Акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості– задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «ОТП Банк» заборгованість за Кредитними договорами в розмірі 27124 (двадцять сім тисяч сто двадцять чотири) грн 36 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «ОТП Банк» судові витрати в розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з часу складання повного судового рішення до Житомирського апеляційного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - Акціонерне товариство «ОТП Банк» (вул. Жилянська, 43, м. Київ, 01033, код ЄДРПОУ 21685166).
Відповідач – ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ).

Повне судове рішення складено 07 квітня 2026 року.
Суддя	  	Т.  Г.  Корсун