Миколаївський районний суд Миколаївської області

Справа № 945/60/26
Номер провадження 1-кп/945/459/26
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 березня 2026 року м. Миколаїв
Миколаївський районний суд Миколаївської області в складі: головуючої судді ОСОБА_1 , за участі:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ;
прокурора ОСОБА_3 ;
обвинуваченого ОСОБА_4 ;
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві кримінальне провадження №12025152260000369 від 29.10.2025 за обвинуваченням:
ОСОБА_4 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бовтишка Олександрівського району, Кіровоградської області, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який на момент вчинення кримінального правопорушення проходив військову службу на посаді командира 1 відділення охорони 1 взводу охорони роти охорони військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні молодший сержант, 
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, 

встановив:
Молодший сержант ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації та проходячи військову службу на посаді командира 1 відділення охорони 1 взводу охорони роти охорони військової частини НОМЕР_1 , будучи неодноразово притягненим до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства відносно своєї матері - ОСОБА_5 , 28.10.2025 близько 10 год. 00 хв., продовжуючи свої систематичні дії, спрямовані на вчинення домашнього насильства в сім`ї, знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно, розуміючи суспільно небезпечні наслідки свого діяння, повторно вчинив відносно своєї матері ОСОБА_5 домашнє насильство психологічного характеру, що виразилось у висловлювані на її адресу слів нецензурної лайки, образ, погроз, чим завдав шкоду психологічному здоров`ю останньої.
Крім того ОСОБА_6 , продовжуючи свої систематичні дії, спрямовані на вчинення домашнього насильства в сім`ї, 09.12.2025, в період часу з 07 год. 00 хв. по 14 год. 00 хв., перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно, розуміючи суспільно небезпечні наслідки свого діяння, повторно вчинив відносно своєї матері ОСОБА_5 домашнє насильство психологічного характеру, що виразилось у висловлювані на її адресу слів нецензурної лайки, образ, погроз, чим завдав шкоду психічному здоров`ю останньої.
Внаслідок умисного систематичного вчинення психологічного насильства ОСОБА_7 , спричинив шкоду психічному здоров?ю своєї матері ОСОБА_8 , що виразились у змінах в її емоційному стані, які перешкоджають активному соціальному функціонуванню та виникли внаслідок насильства в сім`ї.
Обвинувачений у судовому засіданні винуватість не визнав, суду повідомив, що він є військовослужбовцем, проте наразі вважається таким, що самовільно залишив військову службу. Він приїхав на свій день народження додому у відпустку, з якої не повернувся на службу.
Зазначив, що його матір ОСОБА_8 має фізичні вади здоров`я, а він єдиний, хто її доглядає. Підтверджує, що з нею виникають конфлікти, це пов`язане із вживанням ним алкогольних напоїв, що матері не подобається. Заперечує вимагання ним грошей, стверджує, що завжди гроші просить на горілку, і у борг. Вважає, що матір безпричинно зверталась до правоохоронних органів, він любить та поважає матір, ніколи її словесно не ображав, а тим паче не погрожував.
Потерпіла у судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, при призначенні покарання покладалась на розсуд суду. 
Не дивлячись на невизнання вини, винуватість ОСОБА_4 доведена сукупністю доказів, досліджених у судовому засіданні та які суд кладе в основу вироку.
Свідок ОСОБА_9 суду повідомила, що працює медичною сестрою в КНП «Багатопрофільна лікарня Веснянської, Радсадівської сільських рад Миколаївського району Миколаївської області». Неодноразово, 2-3 рази її викликали сусіди ОСОБА_5 , щоб їй надали медичну допомогу. Це пов`язане з тим, що син ОСОБА_4 вчиняє домашнє насилля психологічного характеру. 28 жовтня 2025 року їй зателефонувала особисто ОСОБА_5 та повідомила: «мені погано, мене усю трусить, він знову п`яний». Коли приїхала на виклик, надала медичну допомогу. Потерпіла 1949 року народження, хвора, пересувається за допомогою підручних засобів, у неї гіпертонічна хвороба. Потерпіла ОСОБА_5 свідкові розповіла, що її син завжди п`яний та вимагає від неї грошей на алкоголь, чинить домашнє насильство, а напередодні взяв ніж та накинувся на потерпілу.
Свідок ОСОБА_10 суду повідомила, що є сусідкою ОСОБА_5 та її подругою. Обвинувачений останнім часом зловживає алкогольними напоями. Неодноразово була свідком сварок, які пов`язані з вимаганням грошей ОСОБА_4 у матері. Коли вона відмовляє, ОСОБА_4 її ображає та нецензурно обзиває. Востаннє був конфлікт перед новим роком. Почула крики, піднялась до потерпілої. ОСОБА_4 знову вимагав кошти та вчинив сварку, свідок намагалась його заспокоїти. Коли обвинувачений тверезий, непогана людина.
Крім показань свідків, вина обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується доказами, дослідженими під час судового розгляду:
-протоколом огляду місця події від 28.10.2025, проведеного за місцем проживання потерпілої ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого у кухні, у залізному рукомийнику виявлено кухонний ніж з жовтою рукояткою. ОСОБА_8 вказала на вказаний ніж як на предмет, яким їй погрожував ОСОБА_4 ;
-висновком експерта № СЕ-19/115-25/18799-ПС від 02.12.2025, відповідно до якого ситуація здійснення домашнього насильства є психотравмуючою для потерпілої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . У потерпілої ОСОБА_5 є зміни в емоційному стані, які перешкоджають активному соціальному функціонуванню та виникли внаслідок насилля в сім`ї;
- протоколом огляду відеозапису з нагрудної бодікамери поліцейського із серійним номером 133571965/27 від 09.12.2025;
-відеозаписом з нагрудної камери № 133571965/27 від 09.12.2025, з якого вбачається, що співробітники поліції прибули за викликом та повідомленням ОСОБА_5 про вчинення відносно неї домашнього насильства. Із пояснень потерпілої ОСОБА_5 , які містяться на записі, 09.12.2025 ОСОБА_4 вчинив сварку, психологічно тиснув та забрав її останні гроші, щоб придбати алкоголь;
-постановою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 24.07.2024, відповідно до якої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , визнано винуватим за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, у вчиненні 16.07.2024 домашнього насильства психологічного характеру повторно відносно матері ОСОБА_5 . Накладено адміністративне стягнення у виді штрафу;
-постановою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 31.07.2024, відповідно до якої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , визнано винуватим за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, у вчиненні 22.07.2024 домашнього насильства психологічного характеру відносно матері ОСОБА_5 . Накладено адміністративне стягнення у виді штрафу;
- постановою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 19.11.2024, відповідно до якої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , визнано винуватим за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, у вчиненні 13.11.2024 домашнього насильства психологічного характеру повторно відносно матері ОСОБА_5 . Накладено адміністративне стягнення у виді штрафу;
- постановою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 26.03.2025, відповідно до якої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , визнано винуватим за ч. 3 ст. 173-2 КУпАП, у вчиненні 19.02.2025 домашнього насильства психологічного характеру повторно протягом року відносно матері ОСОБА_5 . Накладено адміністративне стягнення у виді штрафу.
Таким чином, суд доходить висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення є доведеною та кваліфікує його дії в межах пред`явленого обвинувачення за ст. 126-1 КК України, а саме – домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.
При цьому невизнання ОСОБА_4 винуватості, суд розцінює як намагання уникнути кримінальної відповідальності та не бажання нести покарання, так як позиція обвинуваченого повністю спростована сукупністю досліджених доказів, які узгоджені між собою.
Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що за місцем несення служби зарекомендував себе негативно, за місцем проживання – посередньо, одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, вважається таким, що раніше не судимий, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, неодноразово проходив стаціонарне лікування в наркологічному відділенні з діагнозом «РПП внаслідок вживання алкоголю».
Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому не встановлено. Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 є вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку, особи з інвалідністю.
Відповідно до ч.1, 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. При призначенні покарання судом повинні враховуватись тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, що відповідно до ст.12 КК України відноситься до нетяжкого злочину, особу обвинуваченого, негативну характеристику за місцем несення служби, наявність обставин, що обтяжують покарання та відсутність пом`якшуючих. Обвинувачений ввину не визнав, отже і не розкаявся у вчиненому.
Ураховуючи викладене, суд виходячи із доктрини судової дискреції, цілей та принципів права, загальних засад судочинства, вважає, що покарання обвинуваченому слід призначити в межах санкцій статі, яка визначає відповідальність за вчинення злочину, що йому інкримінують, у виді пробаційного нагляду, поклавши на нього обов`язки, передбачені ч.2 та п. 5 ч. 3 ст.59-1 КК України. На думку суду таке покарання є необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.
Згідно із ч. 1 ст.91-1 КК України в інтересах потерпілого від злочину, пов`язаного з домашнім насильством, одночасно з призначенням покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, або звільненням з підстав, передбачених цим Кодексом, від кримінальної відповідальності чи покарання, суд може застосувати до особи, яка вчинила домашнє насильство, один або декілька обмежувальних заходів, відповідно до якого (яких) на засудженого можуть бути покладені такі обов`язки: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання з особою, яка постраждала від домашнього насильства; 2) обмеження спілкування з дитиною у разі, якщо домашнє насильство вчинено стосовно дитини або у її присутності; 3) заборона наближатися на визначену відстань до місця, де особа, яка постраждала від домашнього насильства, може постійно чи тимчасово проживати, тимчасово чи систематично перебувати у зв`язку з роботою, навчанням, лікуванням чи з інших причин; 4) заборона листування, телефонних переговорів з особою, яка постраждала від домашнього насильства, інших контактів через засоби зв`язку чи електронних комунікацій особисто або через третіх осіб; 5) направлення для проходження програми для кривдників.
Обмежувальні заходи, передбачені ст. 91-1 КК України, виступають додатковим механізмом захисту потерпілого від злочину, пов`язаного з домашнім насильством. Тобто, обмежувальні заходи до кривдника за вчинення домашнього насильства застосовуються судом, виходячи з інтересів потерпілого від злочину, пов`язаного з домашнім насильством.
Отже, враховуючи інтереси потерпілої, відносно якої обвинувачений неодноразово застосовував психологічне насильство, фактичні обставин кримінального провадження, суд дійшов висновку, що є достатні підстави для застосування відносно обвинуваченого обмежувальний захід, передбачений п.5 ч.1 ст. 91-1 КК України, поклавши на нього обов`язок пройти програму для кривдників.
Відповідно до ст. 124 КПК України з обвинуваченого на користь держави підлягають стягненню процесуальні витрати, які складають 13 371 грн 00 коп. за проведення судової психологічної експертизи Миколаївським НДЕКЦ № СЕ-19/115-25/18799-ПС від 02.12.2025.
Матеріальна шкода правопорушенням не заподіяна. Цивільний позов не заявлений.
Питання речових доказів суд вирішує у порядку, передбаченому ст.100 КПК України.
Керуючись статтями 368-371, 373, 374 КПК України, суд

ухвалив:
ОСОБА_4 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бовтишка Олександрівського району, Кіровоградської області, визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, та призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду строком на 2 роки.
На підставі ч.2, п. 5 ч. 3 ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання/роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; пройти курс лікування від алкогольної залежності.
Виконання покарання у вигляді пробаційного нагляду покласти на уповноважені органи з питань пробації за місцем проживання засудженого.
Строк покарання у виді пробаційного нагляду обчислювати з дня постановки на облік ОСОБА_4  уповноваженим органом з питань пробації.
На підставі п.5 ч.1 ст.91-1 КК України застосувати до ОСОБА_4 обмежувальний захід, поклавши на нього обов`язок пройти програму для кривдників протягом 3 (трьох) місяців.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати, пов`язані із залученням експертів на проведення судової психологічної експертизи Миколаївським НДЕКЦ (висновок експерта № СЕ-19/115-25/18799-ПС від 02.12.2025), які становлять 13 371 грн 00 коп.
Речовий доказ - диск DVD з відеофайлами записів нагрудної бодікамери з серійним номером 133571965/27 - зберігати в матеріалах кримінального провадження.
Попередити ОСОБА_4 про кримінальну відповідальність за ст.390-1 КК України за умисне невиконання обмежувальних заходів, передбачених ст. 91-1 КК України, зокрема за умисне ухилення від проходження програми для кривдників.
Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Роз`яснити учасникам судового провадження право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.
Копію вироку негайно вручити прокурору, обвинуваченому.

В умовах дії воєнного стану проголошена резолютивна частина вироку у порядку ч.15 ст. 615 КПК України.

Суддя  ОСОБА_11 

03.03.2026