ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
РІШЕННЯ 
18 березня 2026 року 	Справа № 280/11213/25 м.Запоріжжя	
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Чернової Ж.М. розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного провадження адміністративну справу позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «МОТОТЕХІМПОРТ» до Тернопільської митниці про визнання протиправним та скасування рішення
ВСТАНОВИВ:
До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «МОТОТЕХІМПОРТ» (далі - позивач) до Тернопільської митниці (далі – відповідач), в якій позивач просить суд визнати протиправним та скасувати Рішення Тернопільської митниці про коригування митної вартості товару №UA403070/2025/000397/2 від 05.12.2025.
В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що ним надано всі необхідні документи на підтвердження заявленої митної вартості товару, який переміщується через митний кордон України, які відповідають характеру угоди, а посилання митного органу на виявлені під час перевірки поданих документів розбіжності є безпідставними. Позивач просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.
Ухвалою суду від 29 грудня 2025 року відкрито провадження в адміністративній справі розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (у письмовому провадженні).
Відповідач проти задоволення позову заперечував, посилаючись на те, що в поданих позивачем документах на підтвердження заявленої митної вартості імпортованого товару було виявлено недоліки, у зв`язку з чим витребувано додаткові документи, які не були надані позивачем в повному обсязі. Зазначає, що позивачем не підтверджено заявлену митну вартості імпортованого товару, що зумовило відсутність підстав для оформлення товару за визначеною декларантом митною вартістю. Представник відповідача просив в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. 
Ухвалою суду від 09 січня 2026 року у задоволенні клопотання представника відповідача про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін – відмовлено.
Ухвалою від 26 січня 2026 року у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «МОТОТЕХІМПОРТ» про забезпечення позову– відмовлено.
Суд, оцінивши повідомлені обставини та наявні у справі докази у їх сукупності, встановив наявність достатніх підстав для прийняття рішення у справі.
Розглянувши матеріали справи, судом установлені наступні обставини. 
27.12.2022 Товариство з обмеженою відповідальністю «МОТОТЕХІМПОРТ» (м. Дніпро) (Покупець) уклало з компанією YINAN COUNTY KAI LILAI MACHINARY CO., LTD. (Китай) (Продавець) зовнішньоекономічний контракт № KL/4 на поставку в Україну товарів в асортименті, кількості та за цінами, вказаними у Специфікаціях (Додатках), які є невід`ємною частиною даного контракту. 
В подальшому компанією Продавцем відповідно до умов даного зовнішньоекономічного Контракту, Специфікацій: № 2025-6, №2025-9-z від 24.07.2025, рахунку-фактури від KL2025-6 від 18.08.2025 було здійснено поставку товариству товарів (трактори для сільськогосподарських робіт, колісні, грунтофрези, запасні частини до сільськогосподарської техніки та обладнання), загальною вартістю 178836,54 доларів США. 
Перевезення товару здійснювалось відповідно до умов Договору ТЕО № 84 від 04.01.2023, укладеного ТОВ «МОТОТЕХІМПОРТ» з експедитором «IMOGATE SOLUTION» Sp z o.o.
Зазначена товарна партія поставлялась на умовах FOB згідно міжнародних торговельних правил "ІНКОТЕРМС 2010".
24.11.2025 ввезений товар був задекларований Тернопільській митниці за електронною митною декларацією (ЕМД) №25UA403070010707U0, номенклатура, кількість, характеристики товару зазначені у графі 31 ЕМД - Товари №№ 1-22.
Митна вартість зазначеного товару підприємством була визначена відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст.57 Митного кодексу України - за основним методом, який встановлений ст. 58 Митного кодексу України.
Для підтвердження вартості товару, яка повинна бути сплачена продавцю та транспортних витрат до кордону України підприємством було надано митному органу документи, передбачені частинами 2 та 3 ст. 53 МКУ, перелік яких зазначений в гр. 44 митної декларації.
Для підтвердження вартості товару, яка повинна бути сплачена продавцю, митниці під час декларування були надані: декларація митної вартості, контракт №KL/4 від 27.12.22, специфікації №2025-6, №2025-9-z від 24.07.2025; додаткова угода №33 від 16.10.25, банківські платіжні інструкції №№1797 від 10.10.25, 1812 від 16.10.25, рахунок-фактура (інвойс) №KL2025-6 від 18.08.2025; список номерів шасі до інвойсу, пакувальний лист від 18.08.2025; технічні характеристики товарів; сертифікат походження №С25МА7FN65A96101 від 29.10.2025; доручення Комітента Комісіонеру №2306С від 23.06.2025.
Для підтвердження транспортних витрат (фрахту та наземного перевезення) до кордону України підприємство надало митниці: договір ТЕО №84 від 04.01.2023; заявка №243 від 25.08.2025, коносамент №ZJSM25081726 від 31.08.25, залізничні накладні від 04.11.25, рахунок № 2025/PF/414 від 17.11.2025, акт виконаних послуг №99 від 17.11.25, довідка перевізника про вартість транспортних витрат №1711/5Т від 17.11.2025.
Під час здійснення митницею контролю правильності визначення митної вартості товарів, митницею підприємству було направлене електронне повідомлення № 1 від 03.12.2025, в якому зазначено наступне: «Пунктом 4.2 договору про транспортно експедиторське обслуговування від 04.01.2023 № 84 передбачено виставлення рахунку- фактури експедитором протягом 2-х робочих днів з моменту судозаходу, якщо інше не перебачено узгодженою сторонами заявкою. Надана до митного оформлення фактура №2025/PF/414 датована 17.11.2025. У наданій до митного оформлення Заявці на перевезення №243 від 25.08.2025 інформація щодо змін в термінах виставлення рахунку відсутня. Терміном оплати транспортно-експедиційних послуг за фактурою № 2025/PF/414 від 17.11.2025 визначено листопад 2025 року. Станом на 03.12.2025 документів, які б підтверджували сплату транспортно експедиційних послуг до митного оформлення надано не було. До митного оформлення надано супровідні документи Т1 від 31.10.2025 №№ 25PL322080NSX4DEK6, 25PL322080NSX4DFK5, 25PL322080NSX4DJK1, 25PL322080NSX4DRK3, 25PL322080NSX4KEK8 та залізничні накладні від 04.11.2025 №№ 612218, 612242, 612366, 612374, 612382. Тобто, з наведеного вбачається що товар знаходився на зберіганні з моменту вивантаження з судна та завантаження на потяг. Пунктом 2.1.3 договору про транспортно-експедиторське обслуговування від 04.01.2023 № 84 передбачено, що всі витрати, пов`язані з утриманням вантажу і документів, в тому числі витрати, пов`язані з вантажно-розвантажувальними роботами, розміщенням, зберіганням вантажу відшкодовуються за рахунок Клієнта. Проте у наданих до митного оформлення фактурі про надання транспортно-експедиційних послуг № 2025/PF/414 від 17.11.2025, Заявці на перевезення № 243 від 25.08.2025 та Акті виконаних послуг №99 від 17.11.2025 наявні відомості щодо плати за фрахт з урахування перевалки на НРР (навантажувально-розвантажувальні роботи) та відсутні відомості щодо плати за зберігання контейнерів у порту призначення до перевантаження їх на потяг. Відповідно до п.3.1.1 Контракту № KL/4 від 27.12.2022 у разі використання правил Інотермс FOB (вільно на борту) у порту відвантаження продавець зобов`язаний за свій рахунок здійснити завантаження товару на борт зазначеного покупцем судна в узгоджену дату або в межах обумовленого терміну в названому порту відвантаження відповідно до звичаїв порту, а також виконанти митні формальності, необхідні для вивозу. Митна декларація країни відправлення, яка б підтверджувала здійснення митних формальностей до митного оформлення надана не була.
Цим же повідомленням, відповідно до ч. 5 ст. 54 МКУ, митницею були додатково витребувані від Позивача наступні документи: банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару. Транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару (документи, які підтверджують сплату транспортно- експедиційних послуг). У разі відсутності вище зазначених документів, відповідно до ч.3 ст. 53 МКУ прошу надати (за наявності) такі додаткові документи: копію митної декларації країни відправлення; висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією; каталоги, специфікації, прайс-лист виробника товару.
Листом №041202 від 04.12.2025, товариство зазначило доводи щодо безпідставності вимог митниці про витребовування додаткових документів на підтвердження заявленої митної вартості задекларованого товару, повідомило митницю, що усі наявні у нього, документи, які підтверджують вартість товарів та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару надані, вони повною мірою підтверджують розрахунок митної вартості, здійснений декларантом, у зв`язку з чим будь-які інші додаткові документи у ході митного оформлення задекларованого товару, надаватись не будуть та висловило прохання здійснити митне оформлення за наявними документами.
05.12.2025 відповідачем прийнято Рішення про коригування митної вартості товару №UА403070/2024/000397/2, відповідно до якого, загальна митна вартість задекларованих Товарів скоригована (збільшена) митницею за другорядним методом визначення митної вартості - 2-г - резервний метод, згідно з положеннями ст.64 МКУ, а також відмовлено у прийнятті вказаної митної декларації шляхом оформлення картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.
Підприємство задекларувало зазначену партію товару, а митниця випустила товар у вільний обіг за ЕМД № 25UA403070011315U1 від 08.12.2025. Загальна різниця митних платежів від митної вартості, визначеної підприємством та скоригованої митницею, склала 1 965 876,14 грн. 
Вважаючи прийняте відповідачем рішення про коригування митної вартості товарів №UA403070/2025/000397/2 від 05.12.2025 протиправним, позивач звернувся до суду із даним позовом про його скасування.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Митний Кодекс України визначає засади організації та здійснення митної справи в Україні, регулює економічні, організаційні, правові, кадрові та соціальні аспекти діяльності митної служби України, спрямований на забезпечення захисту економічних інтересів України, створення сприятливих умов для розвитку її економіки, захисту прав та інтересів суб`єктів підприємницької діяльності та громадян, а також забезпечення додержання законодавства України з питань митної справи.
Згідно з пунктами 23 та 24 частини 1 статті 4 Митного кодексу України митне оформлення - виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення; митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.
Частиною 1 статті 7 Митного кодексу України визначено, що встановлені порядок і умови переміщення товарів через митний кордон України, їх митний контроль та митне оформлення, застосування механізмів тарифного і нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, справляння митних платежів, ведення митної статистики, обмін митною інформацією, ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, здійснення відповідно до закону державного контролю нехарчової продукції при її ввезенні на митну територію України, запобігання та протидія контрабанді, боротьба з порушеннями митних правил, організація і забезпечення діяльності митних органів та інші заходи, спрямовані на реалізацію державної політики у сфері державної митної справи, становлять державну митну справу.
Згідно з частиною 1 статті 246 Митного кодексу України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.
У відповідності до частини 1 статті 248 Митного кодексу України митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.
Частиною 1 статті 257 Митного кодексу України встановлено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи.
Положеннями статті 49 Митного кодексу України передбачено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Частинами 1 та 2 статті 51 Митного кодексу України встановлено, що митна вартість товарів, які переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.
У відповідності до частини 4 статті 58 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.
За змістом частини 2 статті 52 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.
Стаття 53 Митного кодексу України визначає перелік документів, які подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості.
Відповідно до частини 1 статті 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, які підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Згідно з частиною 2 статті 53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Частинами 1 і 2 статті 54 Митного кодексу України встановлено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.
За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу (частина 3 статті 54 Митного кодексу України).
Згідно з частиною 6 статті 54 Митного кодексу України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
Статтями 57, 58 Митного кодексу України встановлено, що митна вартість товарів, які ввозяться на митну територію України, відповідно до митного режиму імпорту, за загальним правилом обчислюється за першим методом визначення митної вартості товарів, тобто за ціною договору.
Якщо митна вартість не може бути визначена за першим методом, проводиться процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості. У ході таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.
У разі неможливості визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну, за основу може братися ціна, за якою оцінювані ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному з продавцем покупцю.
При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.
Відповідно до частини 8 статті 57 Митного кодексу України у разі, якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.
Системний аналіз вищенаведених норм свідчить про те, що обов`язок доведення заявленої митної вартості товару покладається на декларанта. При цьому, митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи.
Наявність обґрунтованих сумнівів у правильності визначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. При цьому в розумінні вищенаведених норм сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Відтак, наведені приписи зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності. Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.
Наведена позиція викладена у постанові Верховного Суду від 13.01.2022 у справі №1.380.2019.005307.
Згідно з частиною 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Статтею 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.
Надаючи оцінку доводам митниці, покладеним в основу прийняття спірного рішення про коригування митної вартості товарів, суд зазначає наступне.
В спірному рішенні митниця зазначає наступні підстави для коригування: до митного оформлення надано супровідні документи Т1 від 31.10.2025 №№ 25PL322080NSX4DEK6, 25PL322080NSX4DFK5, 25PL322080NSX4DJK1, 25PL322080NSX4DRK3, 25PL322080NSX4KEK8 та залізничні накладні від 04.11.2025 №№ 612218, 612242, 612366, 612374, 612382. Тобто, з наведеного вбачається що товар знаходився на зберіганні з моменту вивантаження з судна та завантаження на потяг. 
Пунктом 2.1.3 договору про транспортно-експедиторське обслуговування від 04.01.2023 №84 передбачено, що всі витрати, пов`язані з утриманням вантажу і документів, в тому числі витрати, пов`язані з вантажно-розвантажувальними роботами, розміщенням, зберіганням вантажу відшкодовуються за рахунок Клієнта. 
Проте у наданих до митного оформлення фактурі про надання транспортно експедиційних послуг №2025/PF/414 від 17.11.2025, заявці на перевезення № 243 від 25.08.2025 та акті виконаних послуг №99 від 17.11.2025 наявні відомості щодо плати за фрахт з урахування перевалки на НРР (навантажувально-розвантажувальні роботи) та відсутні відомості щодо плати за зберігання контейнерів у порту призначення до перевантаження їх на потяг. 
До митного оформлення надано лист Перевізника «Imogate SOLUTION Sp.z.o.o.» (номер та дата відсутні) про безкоштовне 10-денне зберігання товарів ТОВ "МОТОТЕХІМПОРТ" без зазначення назви порту призначення, тому дана розбіжність усунена не була. 
Таким чином, відповідно до частини 3 статті 53 МКУ, подані до митного оформлення документи не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, а саме – витрат на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до ввезення на митну територію України, передбачених частиною 10 статті 58 МКУ. У наданих до митного оформлення документах відсутні відомості щодо вартості витрат на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів. Враховуючи вищезазначені розбіжності, неможливо здійснити перевірку числового значення заявленої митної вартості оцінюваних товарів, транспортна складова не розраховується. 
Суд зазначає, що з наданих залізничних накладних вбачається, що початком перевезення є дата 04.11.2025. Плата за зберігання контейнера в порту призначення Експедитором не нараховувалась, оскільки в адміністрацією порту та вантажного терміналу встановлені 10 днів безкоштовного зберігання контейнерів в порту. Зазначена інформація підтверджується листом Експедитора «IMOGATE SOLUTION SP z.o.o». Митниця щодо обгрунтування своїх доводів про відсутність плати за зберігання в порту не надала ніяких доказів про наявність такого нарахування.
Крім того в спірному рішенні митниця зазначає наступні підстави для коригування: відповідно до офіційних правил тлумачення торговельних термінів Інкотермс-2010 за терміном FОВ Продавець зобов`язаний доставити товар на борт судна в названому порту відвантаження, а також на продавця покладається обов`язок по митному очищенню товару для експорту. Враховуючи умови поставки FOB та пункт 3.1.1 Контракту № KL/4 від 27.12.2022, продавцем здійснено митні формальності у країні відправлення. Будь-яка легальна експортно-імпортна операція у Китаї супроводжується оформленням у митному відношенні та декларуванні товарів, що ввозяться або вивозяться. Це передбачено Законом КНР «Про порядок заповнення вантажної експортно-імпортної декларації», затвердженого маніфестом Головного митного управління КНР № 52 (2008 року). В рамках проведення консультацій декларанту надіслано повідомлення щодо необхідності надати копію декларації країни відправлення з метою здійснення контролю за правильністю та повнотою визначення декларантом митної вартості товару, відповідно до ч. 5 ст. 54 МКУ, використовуючи право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, з урахуванням п. 2 та п. 3 ст. 53 МКУ. На запит митного органу декларантом не надано експортну декларацію відправника, яка надала б можливість митному органу впевнитися у заявлених відомостях про зовнішньоекономічну операцію, таких як судно перевезення, порт відправлення, порт призначення, відправник, отримувач, дата здійснення експортної операції, вагові, кількісні та вартісні характеристики товарів тощо.
Твердження митного органу про те, що ненадання копії митної декларації країни відправлення є підставою для сумнівів у достовірності задекларованої митної вартості та не дозволяє впевнитися у відомостях щодо умов поставки та вартості, є хибним та суперечить як нормам Митного кодексу України, так і усталеній судовій практиці. 
По-перше, Митний кодекс України чітко розмежовує документи на основні та додаткові. Вичерпний перелік основних документів, обов`язкових для подання, наведений у частині 2 статті 53 МКУ, і декларація країни відправлення до нього не входить. Цей документ класифікується як додатковий згідно з частиною 3 статті 53 МКУ. 
По-друге, право митного органу вимагати додаткові документи є обмеженим, а не абсолютним. Закон дозволяє це робити лише за наявності конкретних, обґрунтованих сумнівів, що виникають через розбіжності, ознаки підробки або неповноту відомостей саме в основних документах (ч.3 ст.53 МКУ). У даному випадку митний орган не вказав на жоден із таких дефектів у наданому пакеті первинних документів (контракті №KL/4, інвойсі №KL2025-6), що свідчить про відсутність законних підстав для витребування будь-яких додаткових документів, включно з експортною декларацією. Посилання митниці на необхідність контролю згідно з ч.5 ст.54 МКУ не скасовує вимоги ч.3 ст.53 МКУ щодо умов витребування додаткових документів. 
По-третє, обов`язок надання додаткових документів обмежується їх фактичною наявністю у декларанта, на що прямо вказує формулювання «(за наявності)» у ч.3 ст.53 МКУ. Зовнішньоекономічним контрактом №KL/4 від 27.12.2022 (п.3.5, п.3.6) не передбачено обов`язку Продавця надавати Покупцю експортну декларацію. Оскільки позивач не є стороною правовідносин з митними органами Китаю і не має договірних підстав вимагати цей документ, він об`єктивно не може його надати, про що було повідомлено митний орган листом №041202 від 04.12.2025.
Верховний Суд в постанові від 19.03.2019 по справі №810/4116/17 висловив наступну правову позицію: «Крім того, ненадання позивачем митної декларації країни відправлення також не може бути підставою для невизнання заявленої позивачем вартості товару, оскільки така (вартість) повністю підтверджувалася поданими позивачем при проходженні митних формальностей первинними документами, а надання такої митної декларації не є обов`язковим за вказаних обставин підтвердження митної вартості товару».
Таким чином, вимога митного органу щодо надання експортної декларації була неправомірною, а її невиконання не може бути законною підставою для виникнення обґрунтованих сумнівів та подальшого коригування митної вартості.
З матеріалів справи вбачається, що позивач під час митного оформлення надав усі необхідні документи, які чітко ідентифікували оцінюваний товар та містили об`єктивні дані, що підтверджували заявлену декларантом митну вартість товарів за ціною договору, водночас відповідач не довів наявність у митниці обґрунтованого сумніву у правильності визначення позивачем митної вартості товарів за основним методом, що свідчить про відсутність підстав для коригування митної вартості імпортованого Товариством товару та протиправність оскаржуваного рішення.
Приймаючи Рішення про коригування митної вартості митниця зазначила: «Митна вартість товарів визначена за резервним методом визначення митної вартості згідно ст. 64 МКУ. За основу для обрахунку митної вартості взято інформацію щодо вартості: 
Товару №1 за ЕМД від 11.06.2025 №25UA100330109738U5 на рівні 2,92 дол. США/кг (1460,00 дол. США/шт), товар - Засоби наземного транспорту мінітрактори для сільськогосподарських робіт, модель KTD9104, з дизельним двугуном, 456 см3, 14 к.с. (10,3 кВт), 4WD, колеса 8,5-12, електростарт, задній гідравлічний підіймач, 2025 р., максимальна швидкість 35 км/ год, всього 20 шт., у частково розібраному стані для зручності транспортування, Виробник: WEIFANG FRD MACHINERY CO.,LTD. Країна виробництва: Китай, умови поставки CPT; 
Товару № 2 згідно з ЕМД від 10.03.2025 №25UA100440613813U1 на рівні 2,90 дол. США/кг (1740,00 дол. США/шт), товар Трактор колісний, сільськогосподарський, (4-х колісний (колісна формула:4х4, новий - 2025р/в (модельний ряд 2024р.), 17.6kw/24hp, V=1532, 4WD, 3-циліндровий двигун KM385BT потужністю 24 к.с. з холодним пуском, ГПК, передні та задні противаги, однодискове зчеплення, ВВП, коробка передач: (4+1)х2, шини 6.00-16/9.50-24, гідровихід на два конектори, 2 гідравлічних насоси з роздільними баками, блокування диференціалу, дзеркала заднього виду, передні крила, розетка під причіп, без АКБ, частково в розібраному стані, з ЗІП та інструкцією по експлуатації, не містить приймальних та приймально передавальних пристроїв, моделі: Xingtai XT-244L загальна кількість 18шт; Торгівельна марка- XINGTAI Виробник: XINGTAI TRACTOR TRADING CO.,LTD Країна виробництва: CN, умови поставки FOB; 
Товару №3 за ЕМД від 11.06.2025 №25UA100330109738U5 на рівні 2,92 дол. США/кг (1576,80 дол. США/шт), товар - Засоби наземного транспорту-мінітрактори для сільськогосподарських робіт, модель KTD9104, з дизельним двугуном, 456 см3, 14 к.с. (10,3 кВт), 4WD, колеса 8,5-12, електростарт, задній гідравлічний підіймач, 2025 р., максимальна швидкість 35 км/год, всього 20 шт., у частково розібраному стані для зручності транспортування, Виробник: WEIFANG FRD MACHINERY CO.,LTD. Країна виробництва: Китай, умови поставки CPT.
З Рішення вбачається, що для коригування митної вартості товару №1 митниця посилається на ЕМД №25UA100330109738U5 від 11.06.2025, за якою раніше було здійснене митне оформлення подібного товару «Тракторів для сільськогосподарських робіт, колісний, з дизельним двугуном, 456 см3, 14 к.с. (10,3 кВт)».
В той же час, в Центральній базі даних ЄАІС Митної служби України наявна інформація щодо митного оформлення ідентичних (подібних) товарів з митною вартістю меньшою ніж та, на яку посилаеться митниця в спірному випадку.
Так, 11.11.2025 Тернопільською митницею оформлена ЕМД №25UA403070010232U2, за якою трактор марки KENTAVR 160B (тип двигуна дизельний, об`єм циліндрів 709 см.3,потужність двигуна-11.7 кВт/16 k.c.) оформлено за митною вартістю 1416 дол.США за 1 шт.
03.07.2025 Тернопільською митницею оформлена ЕМД №25UA110150005872U0, за якою такий же трактор марки KENTAVR 160B (тип двигуна-дизельний, об`єм циліндрів 709 см.3, потужність двигуна-11.7 кВт/16 k.c.) оформлено за митною вартістю 1392,84 дол.США за 1 шт.
Для коригування митної вартості товару №2 митниця посилається на ЕМД №25UA100440613813U1 від 10.03.2025, за якою раніше було здійснене митне оформлення подібного товару «Тракторів для сільськогосподарських робіт, колісний, 17.6kw/24hp, V=1532, 4WD, 3-циліндровий двигун KM385BT потужністю 24 к.с.
В той же час, в Центральній базі даних ЄАІС Митної служби України наявна інформація щодо митного оформлення ідентичних (подібних) товарів з митною вартістю меньшою ніж та, на яку посилаеться митниця в спірному випадку. 
01.07.2025 Тернопільською митницею оформлена ЕМД №25UA110150005775U0, за якою такий же трактор марки KENTAVR 200B (тип двигуна-дизельний, об`єм циліндрів 996 см.3, потужність двигуна-14.7 кВт/20 k.c.) оформлено за митною вартістю 1696,50 дол.США за 1 шт.
Слід зазначити, що в процесі консультацій, до прийняття оскаржуваного рішення про коригування митної вартості, Митницею представнику підприємства для ознайомлення, з метою можливості проведення аналізу розрахунку, не надавалась інформація та документи щодо товарів, раніше оформлених органами доходів та зборів, хоча в листах-відповідях на електронні повідомлення від митниці декларанту, підприємством заявлялась вимога про їх надання.
Тим самим митницею було порушено один із принципів здійснення державної митної справи - додержання прав та охоронюваних законом інтересів осіб (п.7 ч.1 ст.8 МК України), який означає обов`язок митного органу вжити заходів щодо забезпечення інтересів декларанта, зокрема інтересу бути обізнаним із попередньою оцінкою, даною митним органом у справі. Це означає що митний орган повинен довести до відома декларанта таку свою оцінку з тим, щоб декларант міг сформувати власну правову позицію і стратегію її відстоювання у конкретній митній процедурі.
Між тим принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень має на увазі, що рішенням повинне бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Сама по собі різниця між вартістю товару, задекларованого особою, та вартістю подібних (аналогічних) товарів, що розмитнювались цією ж чи іншими особами у попередніх періодах, ще не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів. Розбіжність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, може бути лише підставою для сумніву у правильності визначення митної вартості, проте не є достатньою підставою для висновку про недостовірність даних щодо заявленої декларантом митної вартості та, як наслідок, коригування митної вартості за другорядними методами (таку правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 27 лютого 2025 року у справі №300/784/24).
Відповідно до пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України, прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.
Проте, спірне рішення про коригування митної вартості товарів такої інформації не містить, що не дає підстав вважати його обґрунтованим та вмотивованим у контексті положень пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України.
Приймаючи рішення про коригування митної вартості товару, митниця виходила з наявної інформації щодо раніше визначеного рівня митної вартості. Однак, в порушення вимог ст. 57 Митного кодексу України митницею не доведено неможливість застосування інших (попередніх) методів (2а-2г) визначення митної вартості товару, а застосовано резервний метод, який відповідно до наведених вище норм законодавства застосовується у випадку, якщо митна вартість товару не може бути визначена за попередніми методами.
Відповідно до усталеної правової позиції Верховного Суду, висловленої у постановах: від 30.01.2018 по справі №813/7903/14, від 18.12.2018 по справі №826/15706/13-а, від 29.01.2019 по справі №815/6827/17, від 16.04.2019 по справі №815/6698/17, митна вартість товарів, відкорегована за резервним методом має ґрунтуватися на митній вартості, раніше визнаній (визначеній) митними органами, що міститься в Єдиній автоматизованій інформаційній системі (далі - ЄАІС). При цьому, у такій ситуації митний орган повинен не просто зазначити, зокрема, обставину відсутності в нього інформації щодо оформлення ідентичних та подібних товарів (як на підставу незастосування методів за ціною договору щодо ідентичних товарів та за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів), а навести цінову інформацію з ЄАІС про оформлення товарів, що мають ознаки, найбільш схожі на ознаки задекларованих товарів та пояснити з урахуванням положень статей 59, 60 МК України, чому ця інформація не може бути взята за основу для визначення митної вартості, чого в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості, відповідач не зазначив.
Таким чином факт того, що рівень задекларованої митної вартості товару значно нижчий за рівень митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено, сам собою не може бути підставою для витребування додаткових документів; цей факт є лише підставою для поглибленої перевірки повноти та достовірності документів. І лише виявлення одного або декількох з фактів, зазначених у частині третій статті 53 МК України, є підставою для витребування додаткових документів
Таке тлумачення зазначеної правової норми повністю співпадає з правовим висновком, висловленим Верховним Судом по справі №809/453/17 від 03.04.2018 та іншим справам.
За таких обставин суд дійшов висновку, що позивачем надано усі необхідні документи, що стосуються числового значення митної вартості товару або методу її визначення, документи містили всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, у зв`язку із чим суд дійшов висновку, що рішення про коригування митної вартості товарів №UA403070/2025/000397/2 від 05.12.2025 є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.
Інші доводи відповідача висновків суду не спростовують, при цьому суд звертає увагу на ті обставини, що відповідно до правил п.41 «Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень» обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Згідно з частинами першою, другою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Відповідно до положень статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
З урахуванням з`ясованих обставин, досліджених матеріалів справи суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Керуючись ст.ст.9, 77, 132, 143, 243-246, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «МОТОТЕХІМПОРТ» (69000, м.Запоріжжя, вул.Штабна, буд.13, прим.19, код ЄДРПОУ 44830259) до Тернопільської митниці (46400, м.Тернопіль, вул.Текстильна, буд.38, код ЄДРПОУ 43985576) про визнання протиправним та скасування рішення – задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати Рішення Тернопільської митниці про коригування митної вартості товару №UA403070/2025/000397/2 від 05.12.2025.
Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "МОТОТЕХІМПОРТ" за рахунок бюджетних асигнувань Тернопільської митниці судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 23590,51 грн (двадцять три тисячі п`ятсот дев`яносто гривень 51 копійка).
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Ж.М. Чернова