Справа № 202/1831/26
Провадження № 2/202/3155/2026

РІШЕННЯ
Іменем України

19 березня 2026 року Індустріальний районний суд міста Дніпра у складі:
головуючого - судді Мачуського О.М.,
за участю секретаря судового засідання – Карасьової Г.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,- 

ВСТАНОВИВ:

03 березня 2026 року ОСОБА_1 звернулась до Індустріального районного суду міста Дніпра з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.
В обґрунтування позову зазначено, що між сторонами було укладено шлюб, зареєстрований 01 серпня 1998 року Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 509. Від шлюбних відносин сторони мають спільну повнолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Починаючи з 2024 року подружні стосунки охолонули, зникли почуття взаєморозуміння, любові та поваги один до одного. З листопада 2024 року сторони не підтримують подружніх стосунків, спільного господарства не ведуть та мешкають окремо. 
Позивач зазначає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу буде суперечити його інтересам, тому він просить не надавати термін на примирення подружжя та розірвати укладений між сторонами шлюб.
Ухвалою судді Індустріального районного суду міста Дніпра Мачуського О.М. від 04 березня 2026 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. 
Заперечення від учасників справи проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, до суду не подавались.
Правом, передбаченим ст. 178 ЦПК України, щодо подачі відзиву на позовну заяву, відповідач не скористався. 
Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, в матеріалах справи наявна заява позивача про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, натомість подала заяву в якій просила розглянути справу без її участі. Також зазначила, що визнає позовні вимоги, просить їх задовольнити та після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « ОСОБА_4 ».
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи, розглядаючи справу в межах заявлених вимог та на підставі наданих доказів, судом встановлено наступне.
З матеріалів справи судом встановлено, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 було укладено шлюб, зареєстрований 01 серпня 1998 року Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 509, номер свідоцтва НОМЕР_1 , виданий 01.08.1998 року, що підтверджується копією актового запису про шлюб (ідентифікатор запиту 00109769971).
Від шлюбних відносин сторони не мають спільних неповнолітніх дітей.
Сімейне життя позивача з відповідачем не склалось, сторони втратили один до одного почуття любові та поваги, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин.
Згідно з ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.
Частиною 3 ст. 105 СК України визначено, що шлюб припиняється в наслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього кодексу.
Відповідно до статті 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що між сторонами відсутня згода щодо перебування у шлюбі, їхня сім`я розпалася та існує формально, а подальше спільне життя їхнього подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, а тому шлюб необхідно розірвати.
Крім того, відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
Враховуючи позицію відповідача ОСОБА_2 , відповідно до вимог статті 113 Сімейного кодексу України, після розірвання шлюбу, залишити відповідачу прізвище « ОСОБА_6 ».
Керуючись ст.ст. 4, 5, 10,81, 89, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити. 
Шлюб, укладений між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_2 , зареєстрований 01 серпня 1998 року Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 509 – розірвати.
Після розірвання шлюбу залишити відповідачу ОСОБА_2 прізвище « ОСОБА_4 ».
Копію рішення направити до Індустріального відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя          О.М. Мачуський