ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 607/2534/26	Головуючий у 1-й інстанції Гуменний П.П. 	
Провадження № 33/817/207/26 	Доповідач - Лекан І.Є.	
Категорія - ст. 124 КУпАП 	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2026 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Лекан І.Є. 
за участю адвоката Пацули В.О., розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі адміністративну справу за апеляційною скаргою адвоката Пацули В.О. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13.03.2026 року,
ВСТАНОВИЛА:
Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13.03.2026 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 6 (шість) місяців та стягнуто судовий збір.

Згідно з постановою суду, 19.01.2026 року о 18:15 в с. Острів, на автодорозі М19 331 км, близько 18:15 водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом, Volkswagen Transporter, державний номерний знак НОМЕР_1 , в порушення вимог п.п. 2.3 (б), 12.1, 13.1 ПДР України, не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не дотримався безпечної дистанції, у результаті чого здійснив зіткнення із автомобілем КРАЗ, державний номерний знак НОМЕР_2 (військовий транспортний засіб), під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався попереду. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

В апеляційній скарзі адвокат Пацула В.О. в інтересах ОСОБА_1 просить скасувати постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13 березня 2026 року та направити матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 для належного дооформлення. У випадку, якщо апеляційний суд прийде до висновку про необґрунтованість клопотання про направлення матеріалів для належного дооформлення, просить призначити у справі судову автотехнічну експертизу. 
Вважає, що матеріали справи не містять достатньо даних, які б свідчили про те, що водій ОСОБА_1 у дорожній обстановці, що склалася діяв неправильно, не виконав вимоги пунктів 12.2 та 12.3 ПДР та порушив пункти 2.3 (б), 12.1, 13.1 ПДР.
Вказує, що ОСОБА_1 виявив на смузі свого руху транспортний засіб КРАЗ, який знаходився у нерухомому стані, і в якого в задній його частині не працювали освітлювальні прилади. 
Зазначає, що виявивши таку перешкоду, як вбачається з його пояснення від 19.01.2026 року, ОСОБА_1 вжив заходів, передбачених п.12.3 ПДР України, а саме застосував екстрене гальмування та при цьому намагався об`їхати перешкоду. 
Наголошує, що через обледеніле дорожнє покриття ефективність гальмування транспортного засобу істотно знижується. Під час блокування коліс автомобіль переходить у некероване ковзання, що унеможливлює зміну траєкторії руху, зупинку в межах видимості та своєчасне уникнення перешкоди, що відбулось і в даному випадку. 
Зазначає, що ОСОБА_1 втратив контроль над транспортним засобом через екстрене гальмування на слизькій дорозі, що в сукупності призвело до настання ДТП.
Зазначає, що протокол містить відомості про те, що ДТП сталася в с.Острів, але вказане не відповідає дійсності тому, що автодорога М-19 не проходить через вказане село. 
Посилається на те, що на схемі ДТП не відображено розташування жодного уламку від транспортних засобів, не відображено площі їх розсіювання, не відображено пішохідного переходу, розташування світлофорів, дорожніх знаків та інших засобів технічного регулювання дорожнього руху.
Вказує, що до матеріалів справи не додано відеозапису з нагрудної камери поліцейського, що унеможливлює встановити, чи дійсно працювали аварійні світлові прилади в автомобілі КРАЗ.
Вважає, що суд обрав надто сувору міру адміністративного стягнення.

ОСОБА_1 , адвокат Поморянський В.С. та ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про день і час розгляду справи, що відповідно до ст.294 КУпАП, не перешкоджає апеляційному розгляду справи. 

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши адвоката Пацулу В.О., який підтримав подану апеляційну скаргу, просить їх задовольнити, приходжу до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з наступних підстав.

Доведеність вини та кваліфікація дій ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП доведена належним чином розглянутими, оціненими та викладеними у постанові суду доказами.
Так, суд вірно послався на протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №570541 від 19.01.2026 року, відповідно до якого поліцейським зафіксовано факт того, що водій ОСОБА_1 , 19.01.2026 року о 18:15 в с.Острів, на автодорозі М19 331 км, близько 18:15, керуючи транспортним засобом, Volkswagen Transporter, державний номерний знак НОМЕР_1 , в порушення вимог п.п. 2.3 (б), 12.1, 13.1 ПДР України, не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не дотримався безпечної дистанції, у результаті чого здійснив зіткнення із автомобілем КРАЗ, державний номерний знак НОМЕР_2 (військовий транспортний засіб), під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався попереду, внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.
Згідно з вимогами Правил дорожнього руху:
- п. 2.3 (б) для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі
- п. 12.1 під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним; 
- п.13.1 водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Вказаних вимог Правил дорожнього руху ОСОБА_1 не виконав, що підтверджується дослідженими в суді першої інстанції доказами.

Так, з письмових пояснень ОСОБА_1 від 19.01.2026 року вбачається, що 19.01.2026 він повертався у м. Теребовлю із міста Тернопіль. У зазначеній годині він керував транспортним засобом Volkswagen Т5 д.н.з. НОМЕР_1 та рухався у вищевказаному напрямку поблизу с. Острів. 
Вказав, що проїжджаючи на зелений сигнал світлофора, що знаходився на автомобільній дорозі М19 поблизу с.Острів, він побачив вантажний транспортний засіб, який був припаркований на проїжджій частині автомобільної дороги за межами світлофора у напрямку м. Теребовля. Так, як даний транспортний засіб перешкоджав його руху він був змушений здійснити екстрене гальмування, щоб обігнати даний транспортний засіб, однак під час гальмування його транспортний засіб почав сковзити, в результаті чого він допустив зіткнення із задньою частиною даного транспортного засобу передньою частиною свого ТЗ. 
Зазначив, що приближаючись до світлофора він не бачив транспортного засобу, який знаходився на проїжджій частині дороги, оскільки не освічувалась задня частина даного ТЗ, а це вже була темна пора доби.

З письмових пояснень ОСОБА_2 від 19.01.2026 року вбачається, що 19.01.2026 близько 18.00 він перебував у своєму службовому автомобілі марки КрАЗ 260 д.н.з. НОМЕР_2 та направлявся у в/ч НОМЕР_1 .

Вказав, що проїжджаючи у напрямку м. Теребовля по автодорозі М19 він зупинився на червоний сигнал світлофора та бачив, що позаду рухався т.з. Volkswagen Transporter, державний номерний знак НОМЕР_1 білого кольору. Розпочавши рух на зелений сигнал світлофора, проїхавши декілька метрів, відчув удар у задню частину керованого ним транспортного засобу, після чого розпочав вживати заходів зупинки керованого ним транспортного засобу. 
Зазначив, що після зупинки транспортного засобу він вийшов з нього та побачив, що позаду його автомобіля знаходиться Volkswagen Transporter, державний номерний знак НОМЕР_1 , який з невідомих йому причин допустив зіткнення із задньою частиною керованого ним транспортного засобу. Він допоміг водію фольксвагена вийти з керованого ним авто, запитав, чи потрібна йому допомога, на що останній йому відповів, що допомоги не потребує, після чого він зателефонував на лінію «102» та очікували на наряд поліції.

Вказані пояснення суд правомірно взяв до уваги, оскільки такі підтверджують причетність водія ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом марки Volkswagen Transporter, державний номерний знак НОМЕР_1 та водія ОСОБА_2 , який керував транспортним засобом КрАЗ 260 д.н.з. НОМЕР_2 , до дорожньо-транспортної пригоди та обставини, за яких відбулося ДТП.
В матеріалах справи наявна схема ДТП. У вказаній схемі зафіксовано ділянку дороги, на якій відбулось ДТП, транспортні засоби, причетні до ДТП, координати їх розміщення відносно елементів проїжджої частини, місце зіткнення та пошкодження, які отримали автомобілі.
Так, внаслідок ДТП автомобіль Volkswagen Transporter, державний номерний знак НОМЕР_1 отримав пошкодження всієї передньої частини транспортного засобу. Автомобіль КрАЗ 260, державний номерний знак НОМЕР_2 - пошкодження задніх дверей, боковий ящик.
Характер та локалізація пошкоджень транспортних засобів підтверджують факт спричинення їх внаслідок порушення правил дорожнього руху водієм ОСОБА_1 , який не враховув дорожню обстановку, не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не дотримався безпечної дистанції, у результаті чого здійснив зіткнення із автомобілем КРАЗ, державний номерний знак НОМЕР_2 (військовий транспортний засіб), під керуванням ОСОБА_2 , в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.
Схема ДТП підписана водіями ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які з нею ознайомлені, при цьому будь-яких зауважень, заяв, скарг водії не подавали.
З фотокарток, наявних у матеріалах справи убачається, що автомобіль Volkswagen Transporter, державний номерний знак НОМЕР_1 отримав пошкодження всієї передньої частини транспортного засобу.
Згідно із даними витягу із підсистеми «Адмінпрактика» від 20.01.2026, вбачається, що 19.01.2026 близько 18:30 на АД М-19 331км трапилось ДТП з потерпілими. Транспортні засоби рухалися в напрямку м.Теребовля з м.Тернопіль у середній смузі. 
Транспортний засіб КрАЗ з номерним знаком НОМЕР_3 кб військовий ТЗ під керуванням водія ОСОБА_2 , рухаючись попереду, відчув удар в задню частину ТЗ, у який в`їхав ТЗ Volkswagen з номерним знаком НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_3 . На місце події прибула медична бригада, які, в подальшому, водія ОСОБА_1 госпіталізували в Тернопільську обласну лікарню. Діагноз ЗЧМТ, забій носа, забій щелепи, забійна рана носової перегородки.
Окрім цього, у матеріалах справи наявна заява ОСОБА_1 від 19.01.2026 року, у якій він просив відомості до ЄДРДР за фактом ДТП не вносити, будь-яких ушкоджень йому не завдано, скарг, претензій у нього немає. Також просив розглянути справу за ст. 124 КУпАП.
З урахуванням наведеного, суд першої інстанції повно і всебічно дослідив матеріали справи, дав вірну оцінку доказам та дійшов правильного висновку, що ОСОБА_1 , будучи учасником дорожнього руху, порушив п.п. 2.3 (б), 12.1, 13.1 ПДР України, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, тому обґрунтовано визнав його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Не заслуговують на увагу посилання апелянта на те, що матеріали справи не містять достатніх даних, які б свідчили, що водій ОСОБА_1 порушив правила дорожнього руху, оскільки це спростовується матеріалами справи.
Безпідставними є твердження апелянта, що ОСОБА_1 виявив на смузі свого руху транспортний засіб КРАЗ, який знаходився у нерухомому стані, і в якого в задній його частині не працювали освітлювальні прилади, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження наведеного апелянтом припущення.
Посилання апелянта про те, що відповідно до письмових пояснень ОСОБА_1 , останній, побачивши попереду перешкоду, вжив заходів, передбачених п.12.3 ПДР України, зокрема застосував екстрене гальмування та намагався об`їхати перешкоду, оскільки такі обставини не спростовують порушення ним п.п. 2.3 (б), 12.1, 13.1 ПДР України.
Необґрунтованими є посилання на те, що протокол містить відомості про те, що ДТП сталася в с. Острів, а автодорога М-19 не проходить через вказане село, оскільки в протоколі зазначено чіткі орієнтири, де відбулося ДТП, а саме автодорога М-19 331 км, тому даний населений пункт був вказаний на відрізку даної дороги.
Необгрунтованими є посилання апелянта на те, що в схемі ДТП не відображено пішохідного переходу, розташування світлофорів, дорожніх знаків, уламків від транспортних засобів, оскільки всі назви об`єктів зазначено у вказаній схемі ДТП, при цьому остання підписана обома водіями, які будь-яких зауважень до схеми не мали.
Не заслуговують на увагу посилання апелянта на те, що до матеріалів справи не додано відеозапису з нагрудної камери поліцейського, оскільки до протоколу долучено пояснення водія (особи), схема місця ДТП, адміністративні матеріали, про що зазначено у п.11 протоколу. Тому суд повно та всебічно, відповідно до вимог ст.251 КУпАП дослідив докази у справі та правомірно визнав ОСОБА_1 винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки будучи учасником дорожнього руху, він порушив п.п. 2.3 (б), 12.1, 13.1 ПДР України, що у комплексі вихідних факторів дії перебувають у причинному зв`язку із настанням даної дорожньо-транспортної пригоди.
Щодо клопотання апелянта про призначення судової автотехнічної експертизи, то відповідно до ст.273 КУпАП, відсутні підстави для призначення експертизи. 
Окрім того, матеріали справи про адміністративне правопорушення оформлені з дотриманням вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення, містять необхідні відомості, що дають можливість суду повно, всебічно, та об`єктивно розглянути справу, без залучення експерта.
Щодо посилання апелянта, що суд застосував до ОСОБА_1 надто суворе стягнення, то такі заслуговують на увагу.
Відповідно до ст. 33-34 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу винного, ступінь його вини, майновий стан та обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Зокрема, ОСОБА_1 вперше притягується до адміністративної відповідальності, вчинив правопорушення з необережності, є фізичною особою підприємцем та інвалідом третьої групи.
Враховуючи, що ОСОБА_1 як ФОП використовує транспортний засіб у роботі, беручи до уваги, що відсутні обтяжуючі обставини, відповідно до вимог ст.294 КУпАП, вважаю за можливе пом`якшити ОСОБА_1 вид стягнення, застосований судом першої інстанції в межах, передбачених санкцією статті, змінивши його на штраф.
На підставі наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, 
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу адвоката Пацули В.О. в інтересах ОСОБА_1 задовольнити частково.
Постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13.03.2026 року відносно ОСОБА_1 змінити в частині накладення адміністративного стягнення.
Вважати ОСОБА_1 винним за ст.124 КУпАП з накладенням штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.
В решті постанову суду залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Суддя