Справа № 686/23605/25
Провадження № 2/686/2830/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2026 року

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області
в складі: головуючої – судді Порозової І.Ю.,
розглянувши за правилами спрощеного(письмового)позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в сумі 30266,88 грн. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказав, що 18.09.2023 ТзОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та Відповідач уклали Кредитний договір № 469512898. За вказаним договором позичальник отримав кредит в сумі 6400 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, та зобов`язався повернути Кредит та сплатити проценти за користування Кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику.
18.09.2023 на банківську карту відповідача № НОМЕР_1 , вказану у заявці при укладені договору зараховано 6400 грн.
28.11.2018 ТзОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (Клієнт) та ТОВ «Таліон Плюс» (Фактор) уклали Договір факторингу № 28/1118-01 та 05.05.2022 року підписали реєстр прав вимоги №259 від 21.11.2023.
10.10.2024 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТзОВ «ФК «ОнлайнФінанс» укладено договір факторингу № 10/1024-01 та 10.10.2024 ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «ОнлайнФінанс» підписали реєстр прав вимоги № 2, за яким до останнього перейшло право вимоги до відповідача. 
04.06.2025 між ТОВ «ФК «ОнлайнФінанс» та позивачем укладено договір факторингу №04/06/25-Ю відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором та згідно реєстру боржників від 04.06.2025 року на суму 14188,54грн.
Станом на 20.08.2025 сума заборгованості відповідача за кредитним договором № 469512898 від 18.09.2023 склала: 30266,88 грн. з яких 6400 грн. заборгованість по кредиту; 23866,88 грн. заборгованість по відсотках.
Вказані суми, а також судові витрати, що складаються із судового збору та витрат на правничу допомогу 7000 грн. позивач просить стягнути з позичальника.
Ухвалою суду від 22.09.2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
Відповідач про відкриття провадження повідомлявся належним чином, правом подачі відзиву на позов не скористався.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. 
Судом встановлено, що 18.09.2023 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та Відповідач в електронній формі, з використанням електронного цифрового підпису (за допомогою одноразового ідентифікатора BVJP-4386) уклали Кредитний договір № 469512898. 
Відповідно до п. 2.1 договору кредитодавець зобов`язується надати Позичальникові Кредит у вигляді Кредитної лінії, в розмірі Кредитного ліміту на суму 6400 грн 00 коп. 
на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути
Кредит та сплатити проценти за користування Кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику.
Кредитодавець надає Позичальнику перший Транш за Договором в сумі 6400 грн 00 коп. (п. 2.3 договору).
Відповідно до п. 2.4. другий та решта Траншів з Договором надаються Позичальнику протягом Дисконтного періоду кредитування на умовах передбачений цим Договором.
Згідно із п. 2.5 договору загальна сума Кредиту за цим Договором складається з сум Кредиту за всіма наданими Траншами, що отримані Позичальником протягом всього строку дії Договору.
Позичальнику надається Дисконтний період кредитування, протягом якого Позичальник може збільшувати суму Кредиту (отримати черговий Транш) в межах Кредитного ліміту, шляхом ініціювання такої операції в Особистому кабінеті, а також частково повернути суму Кредиту. На момент укладення цього Договору строк Дисконтного періоду користування складає 30 (тридцять) днів від дати отримання Позичальником першого Траншу (п. 3.1 договору).
Відповідно до п. 7.1 договору, рекомендована (не обов`язкова) дата дострокового повного повернення всієї суми Кредиту за всіма наданими Траншами є дата закінчення Дисконтного періоду кредитування - 18.10.2023, а сааме протягом 30 днів від дати отримання першого Траншу Позичальником.
Кінцева дата повернення (виплати) Кредиту - 18.10.2028 (п. 7.3 договору).
П. 11.1 визначено, що договір набирає чинності з моменту його підписання Сторонами та діє протягом 5 років або до його дострокового розірвання, а в частині розрахунків до повного та належного їх виконання. У будь-якому разі зобов`язання, що виникли під час дії Договору, діють до повного їх виконання.
Паспортом споживчого кредиту до договору № 469512898 від 18.03.2023 передбачено загальні витрати за кредитом 1171,20 грн., орієнтовна загальна вартість кредиту 7571,20 грн.
18.09.2023 на банківську карту відповідача № 6457-08ХХ-ХХХХ-0736, вказану у заявці при укладені договору зараховано 6400 грн.
За період користування кредитом позичальник свої зобов`язання не виконав.
Зазначені обставини підтверджуються: кредитним договором № 469512898 від 18.03.2023; паспортом споживчого кредиту до договору № 469512898 від 18.09.2023; платіжним дорученням від 18.09.2023 року про видачу ОСОБА_1 6400 грн. на картку № НОМЕР_1 ; довідкою щодо дій позичальника в інформаційно-телекомунікаційній системі від 18.09.2023; правилами надання грошових коштів у позику; розрахунком заборгованості; договорами факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 р., № 10/1024-01 від 10.10.2024 року та №04/06/25-Ю від 04.06.2025 року.
На виконання ухвали Хмельницького міськрайонного суду від 22.09.2025, після повторного звернення із вимогою виконання вказаної ухвали, від АТ КБ «ПриваБанк» на адресу суду 27.03.2026 року надійшов лист зі змісту якого вбачається, що на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано картку № НОМЕР_2 та 18.09.2023 на вказану картку відбулося зарахування коштів в розмірі 6400 грн.
Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до частини другої статті 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.
Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним в письмовій формі.
Законом України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» передбачено договір про надання фінансових послуг (включно, мікропозики) укладається виключно в письмовій формі: у паперовому вигляді; у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг»; шляхом приєднання клієнта до договору, який може бути наданий йому для ознайомлення у вигляді електронного документа на власному веб-сайті особи, яка надає фінансові послуги, та/ або (у разі надання фінансової послуги за допомогою платіжного пристрою) на екрані платіжного пристрою, який використовує особа, яка надає фінансові послуги; в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію».
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Із матеріалів справи вбачається, що під час укладення угод використовувався електронний договір із застосуванням цифрового підпису.
Наведене свідчить про належне укладення кредитного договору, шляхом проставляння електронного цифрового підпису, умови якого позивачем були виконані. Таким чином, після підписання договору електронним підписом у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема, у кредитодавця виникло зобов`язання надати кредитні кошти відповідачу, а у відповідача виникло зобов`язання оплачувати послуги фінансової установи.
Згідно з ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
В силу ч. 1 ст. 1048 цього ж Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Статтею 525 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається.
За приписами статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі №2-383/2010 зроблено висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.
Матеріали справи не містять та відповідачем не надано доказів щодо спростування презумпції правомірності кредитного договору №469512898 від 18.09.2023. Зазначений договір недійсним не визнано.
Згідно вимог ст. ст. 526, 527 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).
Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ч. 1 ст. 625 ЦК України).
Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Приймаючи до уваги вищевикладене, позивач у передбаченому законом порядку набув право вимоги до відповідача за вище вказаним кредитним договором.
Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Статтею 251 ЦК України встановлено, що строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду.
За змістом частини першої статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно з частиною першою статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.
Аналіз вказаних норм права свідчить про те, що при укладенні договору сторони можуть визначити строк його дії, тобто час, протягом якого вони мають здійснити свої права та виконати свої обов`язки відповідно до цього договору.
Щодо кредитного договору, то сторони вправі встановити строк кредитування, протягом якого боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок за договором із повернення кредиту та сплати процентів. У свою чергу, впродовж цього строку кредитодавець вправі реалізувати своє право на проценти за користування кредитними коштами.
При цьому право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом і комісії припиняється після спливу, визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.
Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28.03.2018 (справа №444/9519/12) та 31.10.2018 (№202/4494/16-ц), яка в силу частини четвертої статті 263 ЦПК України має бути врахована судами при виборі і застосуванні норм права.
За умовами договору (п. 3.1) строк кредитування був погоджений сторонами та становив 30 днів. Інший, визначений договором строк-18.10.2028р. з огляду на системний аналіз змісту договору є строком в межах якого можуть видаватися нові транші за кредитом.
Таким чином, розмір відсотків відповідно до умов договору становить 1171,20 грн., виходячи з розрахунку, за період з 18.09.2023 по 18.10.2023, що передбачено договором та паспортом кредиту.
Отже, вимоги позивача в частині стягнення заборгованості за відсотками поза межами дії кредитного договору, тобто після закінчення 30 денного строку користування кредитом, строк якого почав обраховуватися з 18.09.2023 року, по 18.10.2028 року є безпідставними.
Крім того, договором передбачено (п. 3.3), що для здійснення першої Пролонгації Дисконтного періоду за цим Договором, Позичальнику необхідно сплатити всі нараховані за перші 30 днів Дисконтного періоду проценти у розмірі 1171 грн 20 коп. 
Відповідач не повернув кредитні кошти, отримані на підставі договору № 469512898 від 18.09.2023, а також не надано доказів, що останній ініціював продовження строку користування кредитними коштами та зміну дати повернення всієї суми кредиту, а відтак пролонгації дисконтного періоду також не відбулося.
При вирішенні питання про стягнення витрат на правничу допомогу, суд виходить з наступного.
Відповідно до частин першої, пункту 1 частини третьої статті 133 та частин першої - третьої статті 137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно з частиною восьмою статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволено частково з відповідача на користь позивача підлягає стягненню:
- судовий збір в розмірі 605,95 грн. (7571,20х2422,40/30266,88);
- витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1751,03 грн. (7571,20х7000/30266,88).
Керуючись ст.ст. 2, 12, 81, 141, 263-265, 274-279, 281-284, 289 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» (код ЄДРПОУ 43541163, адреса: 01024, м.Київ, вул.Рогнідинська,4, літ. А, оф.10) заборгованість за кредитним договором № 469512898 від 18.09.2023 року в сумі – 7571,20 грн. з яких 6400 грн. - заборгованість за кредитом; 1171,20 грн. заборгованість по відсотках; 605,95 грн. судового збору та 1751,03 грн. витрат на правничу допомогу.
В задоволені решти позову, - відмовити.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду.
В разі проголошення вступної та резолютивної частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Суддя: