Справа №678/316/26
Провадження №2-678-267/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 березня 2026 року селище Летичів

Летичівський районний суд Хмельницької області в складі:
головуючого-судді Цибульського Д.В.,
при секретарі судового засідання Повх А.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залів суду в селищі Летичів в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН», представник позивача: Пархомчук Сергій Валерійович до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

26.02.2026 року на адресу суду надійшла вищевказана позовна заява ТОВ «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» в особі представника Пархомчука С.В. від 16.02.2026 року в якій він просить: стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» код ЄДРПОУ 44002941, заборгованість за Кредитним договором №735372 від 14.10.2021 року у розмірі - 21486 грн., яка складається з: простроченої заборгованості за сумою кредиту у розмірі - 6000 грн., простроченої заборгованості за комісіями і відсотками у розмірі - 15486 грн.; стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» код ЄДРПОУ 44002941, понесені судові витрати.
В обґрунтування своїх позовних вимог представник позивача посилається на те, що 30.11.2023 року між ТОВ «Фінансова Компанія «ДЖОБЕР»» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №735372 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, який відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Підписуючи договір відповідач підтвердив, що він ознайомився з усіма умовами, повністю розуміє , погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватися. Відповідно до умов кредитного договору Товариство надало відповідачу кошти в сумі 6000 грн. на споживчі потреби, на строк 29 днів, з процентною ставкою 2% (процентів) на добу. 30.11.2023 року між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДЖОБЕР» та ТОВ «ФК АЙКОН ДЕБЕТ КОЛЕКШН» укладено договір факторингу №1-30/11/23, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК АЙКОНС» набуло права грошової вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, у тому числі до ОСОБА_1 за кредитним договором №735372 від 14.10.2021 року в сумі 21486 грн., з яких 6000 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 15486 грн. - заборгованість за відсотками.
27.02.2026 року ухвалою Летичівського районного суду Хмельницької області, позовну заяву було прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом сторін.
У судове засідання представник позивача ТОВ «ФК АЙКОНС», не з`явився, про дату і час розгляду справи повідомлявся належним чином, згідно прохальної частини позовної заяви просить суд проводити розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує щодо заочного розгляду справи та ухвалення судом заочного рішення.
11.03.2026 року на адресу суду від представника позивача Пархомчука С.В. надійшла заява про розподіл судових витрат понесених у зв`язку з розглядом справи від 11.03.2026 року в якій він просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК АЙКОНС» витрати на професійну правову (правничу) допомогу у розмірі 13000 грн., просить розгляд справи провести у його відсутність, не заперечує щодо заочного розгляду справи та ухвалення судом заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, 19.03.2026 року до суду від нього надійшла письмова заява від 19.03.2026 року в якій він просить проводити розгляд справи за його відсутності, заявлені позовні вимоги визнає частково, а саме на суму 9306 грн., та судовий збір і витрати на професійну правову (правничу) допомогу просить стягнути у розмірі пропорційному до задоволених позовних вимог.
Справу розглянуто в порядку ст.247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Суд, повно та всебічно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши та дослідивши письмові докази у справі, які мають значення для її розгляду, приходить до висновку що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 14.10.2021 року між ТОВ «ФК «ДЖОБЕР» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 735372 від 14.10.2021, згідно з п.п.1.1, 1.2 загальний розмір наданого кредиту (сума коштів, які Кредитодавець зобов`язується надати Позичальникові за цим Договором складає 6000 грн, які відповідач отримав на умовах терміновості, повернення та платності в національній валюті України - гривні, і зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах визначених Договором.
Відповідно до п.1.3 кредит надається строком на 29 календарних днів з моменту підписання цього договору та перерахування (видачі) коштів Позичальнику, а саме з 14.10.2021 року по 11.11.2021 року включно.
Відповідно п.1.4 Процентна ставка за кредитом становить 1,90% від суми Кредиту в день.
Із довідки ТОВ «ФК «ДЖОБЕР» про ідентифікацію вбачається, що ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , з яким укладено договір №735372 від 14.10.2021 року, ідентифікований ТОВ «ФК «ДЖОБЕР», одноразовим ідентифікатор: G1331, дата відправки ідентифікатора позичальнику: 14.10.2021 року.
Відповідно до виписки з особового рахунку за кредитним договором №735372 від 14.10.2021 року станом на 26.12.2026 року загальний розмір заборгованості відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором становить 21486 грн., з яких 6000 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 15486 грн. - заборгованість за відсотками.
Згідно з Договором Факторингу №1-30/11/23 від 30.11.2023 року між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДЖОБЕР» та ТОВ «ФК АЙКОН ДЕБЕТ КОЛЕКШН» укладено договір факторингу №1-30/11/23, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК АЙКОНС» набуло права грошової вимоги до боржників.
Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу №1-30/11/2023 від 30.08.2023 року ТОВ «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС ГРУП» набула права грошової вимоги до в сумі 21486 грн., з яких 6000 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 15486 грн. - заборгованість за процентами.
Отже, ТОВ «ФК АЙКОНС», набувши статусу нового кредитора, отримало право пред`явлення вимоги до ОСОБА_1 щодо погашення наявної у нього заборгованості.
Відповідно до ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальни зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
У відповідності до ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ч.1 ст.1049 ЦК України).
Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
За приписами ч.1 ст.ст.626-628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно зі ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Відповідно до ч.ч.1,2 ст.639 ЦК України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Законом України «Про електронну комерцію» №675-VIII від 03.09.2015 року, визначено організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-комунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.
У ст.3 цього Закону визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч.7 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.
Положення ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п.6 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію»).
У разі невиконання позичальником обов`язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов`язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу, якщо інше не встановлено договором (ст.1052 ЦК України).
Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто (ст.ст.525-527 ЦК України).
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час.
Ст.610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Ст.514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч.1 ст.516 ЦК України).
Відповідач визнав що отримав кредиту в розмірі 6000 грн., тому вимоги позивача в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Щодо стягнення відсотків з відповідача суд встановив наступне.
Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Ч.1 ст.1050 ЦК України встановлено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 року по справі №444/9519/12 викладено такий правовий висновок: «Право кредитодавця нараховувати передбачені договором відсотки за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч.2 ст.625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання».
Відповідно до ст.12 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно зі ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
За умовами договору про надання фінансового кредиту №735372 від 14.10.2021 року, встановлено строк його дії 29 календарних днів, з 14.10.2021 року по 11.11.2021 року включно.
Отже, відповідно до вищенаведених законодавчих приписів та правового висновку Великої Палати Верховного Суду розмір відсотків за кредитним договором буде дорівнювати 9306 грн., як зазначено у графіку розрахунків та орієнтовній сукупній вартості кредиту.
Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме судовий збір у розмірі 1153,08 грн. (9306Х100:21486=43,31% 2662Х43,31:100=1153,08).
Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, а саме витрат понесених позивачем на професійну правничу допомогу, відповідно до ст.141 ЦПК України, суд вважає, що наявні в матеріалах справи докази, а саме: договір про надання правової допомоги №09/07/2025 від 09.07.2025 року; Додаткової угоди №1 до Договору про надання правової допомоги № 09/07/2025 від 09.07.2025 року, акт про отримання правової допомоги на суму 13000 грн. від 09.03.2026 року платіжна інструкція кредитового переказу коштів №1110 від 09.03.2026 року, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії КС №8096/10 від 18.07.2019 року, що є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу з іншої сторони, тому з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати на правову допомогу у сумі 9305,58 грн. (співвідношення до 43,31% задоволених позовних вимог), оскільки саме цей розмір є достатнім та відповідає критерію розумної необхідності таких витрат.
Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у додатковій постанові від 14.11.2018 року у справі №753/15687/15.
Схожі висновки щодо підтвердження витрат, пов`язаних з оплатою професійної правничої допомоги, зроблені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 року у справі №826/1216/16 та додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі №755/9215/15-ц.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
На підставі вище викладеного та керуючись ст.ст.4, 7, 12, 13, 81, 141, 223, 247, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» код ЄДРПОУ 44002941, заборгованість за Кредитним договором №735372 від 14.10.2021 року у розмірі - 9306 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» код ЄДРПОУ 44002941, судовий збір у розмірі - 1153,08 грн., та витрати на правову (правничу) допомогу у розмірі - 9305,58 грн.
В задоволені решти позовних вимог, - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне найменування сторін:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН», код ЄДРПОУ 44002941, місцезнаходження м.Київ, вул.Саперне Поле, 12, інше, нежитлове приміщення 1008, Київської області, п.і.01042.
Представник позивача: Пархомчук Сергій Валерійович, РНОКПП НОМЕР_2 , місцезнаходження с.Софіївська Борщагівка, проспект Героїв Небесної Сотні, 26/9, Київської області, п.і.08157, емейл: ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , емейл: ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Повний текст судового рішення складено 19 березня 2026 року.

Суддя: Д.В.Цибульський