ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
79014, місто Львів, вулиця Личаківська, 128
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26.03.2026 Справа № 914/1122/24 

За позовом: Demeter Felderzeugnisse GmbH, Федеративна республіка Німеччина,
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Радехів», с. Кустин Радехівського району Львівської області
про стягнення заборгованості в розмірі 75 600,00 євро
Суддя Н.Є. Березяк 
Секретар судового засідання Х.Л. Лащ 
За участю представників сторін:
позивача: Маршук Ю. - представник 
відповідача: Жбадинський В. О. - представник
На розгляді Господарського суду Львівської області перебуває справа №914/1122/24 за позовом Demeter Felderzeugnisse GmbH до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Радехів» про стягнення заборгованості.
Ухвалою від 05.12.2025 самовідвід судді Зоряни Горецької у справі №914/1122/24 задоволено; ухвалено відвести суддю Горецьку З.В. від розгляду справи №914/1122/24; справу № 914/1122/24 передано для повторного автоматичного розподілу відповідно до вимог Господарського процесуального кодексу України та Положення про автоматизовану систему документообігу суду.
Внаслідок повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу №914/1122/24 передано на розгляд судді Березяк Н.Є.
Ухвалою суду від 10.12.2025 матеріали справи №914/1122/24 прийнято до провадження; розгляд справи розпочато спочатку; підготовче засідання призначено на 08.01.2026.
Ухвалою суду від 06.01.2026 зупинено провадження у справі №914/1122/24 до повернення матеріалів справи із Верховного Суду. На виконання вимог ухвали Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 19.12.2025 (вх.№34293/25 від 23.12.2025), матеріали справи надіслано на адресу Верховного Суду, згідно супровідного листа від 07.01.2026 № 914/1122/24/1/26.
Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 27.01.2026 у справі № 914/1122/24 касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Радехів» залишено без задоволення, а постанову Західного апеляційного господарського суду від 11.11.2025 – без змін.
Ухвалою суду від 25.02.2026 провадження у справі № 914/1122/24 поновлено, розгляд справи призначено в судовому засіданні на 12.03.2026.
Ухвалою від 12.03.2026 судом закрито підготовче провадження у справі №914/1122/24 та призначено справу до судового розгляду по суті на 26.03.2026. 
В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав наведених в позовній заяві. В обґрунтування своїх вимог посилається на невиконання відповідачем своїх обов`язків за Договором поставки в частині своєчасної та повної оплати внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість в розмірі 75 600,00 EUR.
В судовому засіданні представник відповідача проти задоволення позову заперечив з підстав наведених у відзиві на позовну заяву, просив відмовити в задоволенні позовних вимог з огляду на те, що Позивачем не надано жодного передбаченого чинним законодавством доказу, який би свідчив про виникнення у ТОВ «Агро Радехів» зобов`язань щодо поставки Demeter-Felderzeugnisse.de гороху органічного, урожаю 2019 року, які не були виконані. Наведене, на думку відповідача, виключає наявність підстав для стягнення заборгованості з Відповідача у зв`язку з невиконанням своїх зобов`язань по договору поставки, укладеного в спрощеній формі.
В судовому завданні 26.03.2026 оголошено вступну та резолютивну частину рішення. 
Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, встановив наступне.
Як встановлено судом, між Demeter-Felderzeugnisse GmbH (далі – Позивач та/або Покупець) та ТОВ «Агро Радехів» (далі – Відповідач та/або Постачальник) існували договірні відносини з поставки агропродукції.
Так, 11.12.2020 Позивач Demeter-Felderzeugnisse GmbH направив Відповідачу на електронну пошту скан-копію Контракту № AR-1112, підписаного та засвідченого його печаткою, який передбачав постачання продукції Відповідачем. У відповідь ТОВ «Агро Радехів» надіслало Позивачу в електронному варіанті на пошту проформу-рахунок № AR-1112 від 11.12.2020 на загальну суму 108 000 євро. Відповідно до умов проформи-рахунку, Позивач здійснив авансовий платіж у розмірі 70% від вартості – 75 600 євро, який було перераховано 18.12.2020 на банківський рахунок Відповідача.
Наявність оплати позивач підтверджує випискою з банку Покупця, а саме: виписка Volksbank від 30.12.2020.
Водночас, для отримання оплати від іноземного контрагента, ТОВ «Агро Радехів» подало до АТ «Сенс Банк» копію Контракту № AR-1112 зі своїм підписом, що свідчило про його використання у фінансових операціях.
Матеріали справи не містять доказів поставки товару чи повернення отриманих коштів.
Станом на 30.06.2021 між сторонами було погоджено баланс дебіторської заборгованості, відповідно до якої сума непоставленого товару ТОВ «АГРО РАДЕХІВ» Покупцю становила 75 600,00 EUR.
У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/202 було введено в Україні воєнний стан який діє і по даний час. Як стверджує , у зв`язку з наведеними обставинами він деякий час не наполягав на поставці товару Відповідачем.
09.04.2024 Покупцем було надіслано на адресу Продавця Вимогу про виконання зобов`язання, відповідно до якої Demeter-Felderzeugnisse GmbH вимагало у семиденний строк від дня пред`явлення даної вимоги здійснити поставку Товару згідно умов відповідного Інвойсу або повернути здійснену передоплату за поставку Товару у загальному розмірі 75 600,00 EUR (Вих. № 01/04 від 09.04.2024), що підтверджується долученим до позовної заяви описом вкладення у цінний лист та квитанцією від 09.04.2024.
Проте, Продавцем не виконано зобов`язання, Товар не поставлено, будь-якої інформації щодо можливої поставки Товару чи повернення грошових коштів не надано, що і стало підставою для звернення з даним позовом до суду з матеріально – правовою вимогою про стягнення заборгованості у розмірі перерахованого авансу 75 600,00 EUR.
Проаналізувавши всі обставини та матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтовані та такі, що підлягають до задоволення.
При ухваленні рішення, суд виходив з наступного.
Правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються нормами Конституції України, Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України та інших нормативно-правових актів.
Статтею 11 Цивільного кодексу України встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
Згідно ч.1 ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 16 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Згідно ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 11 ЦК України, однією з підстав виникнення зобов`язань, є зокрема, договори та інші правочини.
Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Частинами 1, 2 ст. 712 ЦК України визначено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. 
До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
Відповідно до частини 1 статті 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. 
В силу статті 663 ЦК України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу. 
Відповідно до частини 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Стаття 599 ЦК України вказує на те, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічні вимоги встановлені ст. 193 ГК України.
Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Частиною 1 ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. 
Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Як встановлено судом, існування правовідносин поставки підтверджують долучення до матеріалів справи Контракту від 11.12.2020 № AR-111220, а також отримання на електронну адресу Покупця відповідного інвойсу, а саме: проформа- рахунок № AR-1112 від 11.12.2020 року на загальну суму 108 000, 00 EUR, аванс у розмірі 70%, що становить 75 600, 00 EUR.
В рамках цих відносин Продавець повинен був поставити, а Покупець придбати сою органічну. 
Факт сплати Покупцем 18.12.2020 на рахунок Продавця авансу у розмірі 75 600,00 EUR підтверджується долученою до матеріалів справи випискою з банку Покупця, а саме: виписка Volksbank від 30.12.2020.
Факт зарахування коштів на рахунок Відповідача підтверджуються випискою з рахунку та SWIFT-повідомленням, наданими АТ «СенсБанк». Кошти зараховані на поточний рахунок Відповідача 22.12.2020 на підставі контракту № AR-111220 від 11.12.2020 та проформа-рахунку № AR-1112.
Відтак факт наявності договірних відносин між сторонами та факт отримання Відповідачем авансових коштів не підлягають сумніву. 
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем вживались заходи досудового врегулювання спору, а саме: 09.04.2024 Покупцем було надіслано на адресу Продавця Вимогу про виконання зобов`язання, відповідно до якої Demeter-Felderzeugnisse GmbH вимагало у семиденний строк від дня пред`явлення даної вимоги здійснити поставку Товару, згідно умов відповідного Інвойсу або повернути здійснену передоплату за поставку Товару у загальному розмірі 75 600,00 EUR (Вих. № 01/04 від 09.04.2024). 
Натомість Відповідач поставки товару не здійснив, коштів авансового платежу не повернув, доказів протилежного - не надав. 
Оскільки Відповідач не довів перед судом належного виконання взятого на себе зобов`язання щодо поставки товару, то вимоги Позивача про стягнення з відповідача суми сплачених авансових коштів за договором поставки в розмірі 75 600,00 EUR підлягають до задоволення в повному обсязі.
У зв`язку з викладеним, враховуючи наведені положення норм чинного законодавства України, беручи до уваги встановлені фактичні обставини справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними належними, допустимими, достовірними та вірогідними доказами не спростовані відповідачем.
Відповідно до вимог ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
У відповідності до ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Зі змісту ст.77 ГПК України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.
Згідно ст.78 ГПК України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.
У відповідності до ст.79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
На думку суду надані Позивачем докази, про які суд вказував вище, є вірогідними. Відповідач не подав доказів на спростування вірогідності доказів наданих позивачем та не подав доказів, які б суд міг визнати більш вірогідними ніж ті, що наявні у матеріалах справи.
Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Судові витрати на підставі статей 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, судовий збір покладається на відповідача в розмірі 38 937,96 грн, в межах суми сплаченого судового збору. 
З огляду на викладене, виходячи з положень чинного законодавства України, матеріалів та обставин справи, враховуючи практику застосування законодавства вищими судовими інстанціями, керуючись статтями 10, 12, 20, 73, 74, 75, 76, 79, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд
ВИРІШИВ:
1.Позовні вимоги задовольнити.
2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРО РАДЕХІВ» (80242, Львівська обл., Радехівський р-н, с. Кустин, вул. Данилюка, будинок 1А, код ЄДРПОУ 35307623) на користь Demeter-Felderzeugnisse GmbH (Німеччина) (DE - 64665 Alsbach-Hahnlein Neue Bergstrase 13) суму заборгованості в розмірі 75 600,00 EUR та 38 937,96 грн судового збору.
3. Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду в порядку та строки передбачені розділом ІV Господарським процесуальним кодексом України.
Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення виготовлено та підписано 01.04.2026.

Суддя Березяк Н.Є.