Справа №709/124/26

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2026 року       селище Чорнобай

Суддя Чорнобаївського районного суду Черкаської області Кваша І.М., розглянувши матеріали, які надійшли з Відділу поліцейської діяльності № 2 Золотоніського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , встановлено інвалідність 2 групи, РНОКПП НОМЕР_1 -
- за ч. 1 ст. 130 КУпАП,
в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 19 січня 2026 року о 00-19 год по вул. Михайла Старицького в селищі Чорнобай Золотоніського району Черкаської області керував транспортним засобом "FORD Fiesta", д.н.з. НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння в установленому законом порядку проводився зі згоди водія на місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотестера "Драгер", проба позитивна 0,44 проміле. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху (далі - ПДР) та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненні порушення заперечив. Пояснив, що того дня не вживав алкоголь. Вночі поверталися з дружиною від її батьків додому. У протоколі написав "згідний", бо так йому надиктував поліцейський. Чому алкотестер показав такий результат, пояснити не може.
Захисник ОСОБА_1 адвокат Солод В.М. повідомив, що ОСОБА_1 того дня не вживав алкоголь. На його думку, в алкотестері була поломка, оскільки в роздруківці результату вказано температуру повітря +7 градусів за Цельсієм. Проте відповідно до роздруківки з сайту прогнозу погоди температура повітря цього дня була від -8 до -12 градусів за Цельсієм. Тому виникає сумнів щодо правильності результатів огляду на стан сп`яніння, проведеного щодо ОСОБА_1 . Крім того, з відеозапису вбачається, що поліцейський не зазначає ознак сп`яніння ОСОБА_1 . Також йому не запропонували пройти медичний огляд на стан сп`яніння в лікувальному закладі.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_2 , яка є дружиною ОСОБА_1 , повідомила, що 19 січня 2026 року була з чоловіком весь день. У нього часто трапляються приступи мігрені, тому вона його не залишала самого. Того дня вони їздили до її батьків у гості в сусіднє село, вечеряли, але алкоголь не вживали. Пізно ввечері зателефонувала дитина та повідомила, що в неї сильно підвищилась температура. Тому вони вирішили поїхати додому. Коли працівники поліції зупинили їхній автомобіль та запропонували чоловіку пройти огляд на стан сп`яніння, він його пройшов. Дізнавшись результат, вони здивувались, але оскільки поспішали додому до дитини, то не висловили незгоди з результатом тесту. На вимогу поліцейських вони викликали іншого водія та поїхали додому. Чоловік взагалі не вживає алкоголь, оскільки приймає ліки, які не сумісні з алкоголем. 
Суд, заслухавши учасників справи, повно та всебічно вивчивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, дійшов висновку, що вина водія у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого п. 2.9 (а) ПДР України та ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується достатніми даними, що містяться в матеріалах справи, доведена повністю, кваліфікація скоєного правильна.
Згідно з пп. «а» п. 2.9. ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення підтверджується зібраними доказами:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 313838 від 28 квітня 2024 року; рапортом ВПД № 2 Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області; роздруківкою з алкотестера - результат 0,44 проміле; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних засобів, копією постанови про накладення адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 126 КУпАП, відеозаписами, наданими до матеріалів поліцейськими, копією свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки від 29 липня 2025 року (чинне до 29 липня 2026 року).
Щодо посилань сторони захисту про можливу технічну несправність газоаналізатора для контролю вмісту алкоголю у видихуваному повітрі «Alcotest 6810», з використанням якого проводився огляд на стан сп`яніння, то свідоцтво про його повірку на час проведення огляду, було чинним. Доказів несправності пристрою стороною захисту не надано.
Суд враховує, що після озвучення працівником поліції результату огляду на стан сп`яніння, який був вище норми, ОСОБА_1 не висловив своєї незгоди з ним, не заперечував його правильності. У зв`язку з цим, працівники поліції не пропонували йому скористатися правом пройти медичний огляд на стан сп`яніння у лікувальному закладі.
Суд критично оцінює пояснення ОСОБА_1 та вважає їх спрямованими на уникнення відповідальності за скоєне правопорушення.
Пказання свідка ОСОБА_2 не спростовують результати огляду на стан сп`яніння. Крім того, вона є дружиною ОСОБА_1 та може бути зацікавлена у непритягненні його до відповідальності. 
Таким чином суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення підтверджується достатніми даними, доведена повністю, кваліфікація скоєного правильна.
Вирішуючи питання про накладення стягнення, відповідно до ст.ст 33-35 КУпАП, судом враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини.
Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення судом не встановлено.
Суд застосовує до правопорушника стягнення в межах санкції ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.
У зв`язку зі встановленням ОСОБА_1 2 групи інвалідності, судовий збір стягненню не підлягає.
Керуючись ст. 40-1, ч. 1 ст. 130, ст.ст. 283, 284 КУпАП, суд,-

п о с т а н о в и в:

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її захисником протягом 10 днів з дня її винесення.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
У разі несплати штрафу не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а у разі оскарження постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення, постанова надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника для стягнення штрафу у подвійному розмірі.
Строк пред`явлення до виконання - три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Суддя          І.М. Кваша