ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 602/980/25	Головуючий у 1-й інстанції Радосюк А.В. 	
Провадження № 33/817/183/26 	Доповідач - Лекан І.Є.	
Категорія - ч.1 ст. 130, ч.3 ст. 126 КУпАП 	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 квітня 2026 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Лекан І.Є. 
розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Лановецького районного суду Тернопільської області від 22 грудня 2025 року,
ВСТАНОВИЛА:
Постановою Лановецького районного суду Тернопільської області від 22 грудня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ч. 3 ст. 126 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 17000 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік та стягнуто судовий збір.

Згідно з постановою суду, ОСОБА_1 , 22.09.2025 року о 01 год. 27 хв. в м.Ланівці по вул. Тернопільській Кременецького району Тернопільської області, керував автомобілем марки ВАЗ 2106 д.н.з. НОМЕР_1 , будучи тимчасово обмеженим у праві керування транспортними засобами постановою Збаразького відділу ДВС у Тернопільській області від 08.08.2019 року ВП №38623893.
Також, ОСОБА_1 , 22.09.2025 року о 01 год. 27 хв. в м.Ланівці по вул. Тернопільській Кременецького району Тернопільської області, керував автомобілем марки ВАЗ 2106 д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, не чітка мова, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та проведення такого огляду у медичному закладі КНП «Лановецька міська лікарня», відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову Лановецького районного суду Тернопільської області від 22 грудня 2025 року, а провадження про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП та ч.3 ст. 126 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Вважає, що постанова є незаконною, не відповідає фактичним обставинам справи, винесена з порушенням матеріального та процесуального права, прийнята без повного, всебічного та об`єктивного дослідження усіх обставин справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права.
Зазначає, що у матеріалах справи відсутні докази для встановлення факту керування ним транспортним засобом.
Звертає увагу на те, що згідно відеозапису, поліцейським не було названо йому жодних ознак алкогольного сп`яніння, на підставі чого він зобов`язаний був пройти у встановленому законом порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння.
Апелянт вказує, що відеозапис не містить його відмови в присутності поліцейських від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі. 
Зазначає, що складання направлення на медичний огляд до відповідного закладу охорони здоров`я у випадку відмови водія від проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння в присутності чи за його участю, а, в подальшому, і його ознайомлення чи вручення направлення останньому, не підтверджується даними відеозапису з камер поліцейських.
Посилається на те, що Акт огляду не відповідає п.10 розділу II вищевказаної Інструкції, зокрема, у ньому відсутні дата та час складення акта, не вказано документ, що посвідчує особу правопорушника, його серію та номер, вказаний акт не підписаний правопорушником, запис про відмову від підпису також відсутній.
Вказує, що до матеріалів справи не долучено доказів вручення йому примірника акту огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Зауважує, що йому не було роз`яснено права та обов`язки, передбачених ст.268 КУпАП, в тому числі ст. 63 Конституції України.
Наголошує на тому, що відеозаписи є неналежними та недопустимими доказами.
Посилається на те, що на дисках відеозапису відсутні відомості про їх підписання електронним цифровим підписом.
Апелянт вказує, що будь-яких даних, які б свідчили про необхідність його зупинки в матеріалах справи не має.
Окрім цього, апелянт просить поновити строк на подання апеляційної скарги з огляду на те, що повідомлення про день слухання справи він не отримував, а тому не був присутній в суді, на даний час проходить військову службу, а про оскаржувану постанову стало відомо 13.03.29026 року. 

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про день і час розгляду справи, що відповідно до ст.294 КУпАП не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав. 
Доведеність вини та кваліфікація дій ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130, ч. 3 ст. 126 КУпАП доведена належним чином розглянутими, оціненими та викладеними у постанові суду доказами.
Так, суд вірно послався на протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №461243 від 22.09.2025, відповідно до якого 22.09.2025 о 01:27 год. водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки ВАЗ 2106 д.н.з. НОМЕР_1 в м. Ланівці по вул. Тернопільська Кременецького району Тернопільської області, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, не чітка мова, почервоніння обличчя, від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі Лановецької КНП відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР України.
Протокол сумніву не викликає, оскільки складений уповноваженою особою, відповідно до вимог ст.ст. 254, 256 КУпАП, тому є належним доказом по справі.
З рапорту чергового ВП №1 (м. Ланівці) Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області від 22.09.2025 року вбачається, що під час несення служби 22 вересня 2025 року о 02:45 год. було виявлено, що водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки ВАЗ 2106 д.н.з. НОМЕР_1 в м.Ланівці по вул. Тернопільська під час коменданської години, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, не чітка мова, почервоніння обличчя, від огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки т/з та в медичному закладі Лановецької КНП відмовився, водій ОСОБА_1 був відсторонений у праві керування транспортним засобом, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України. 
Відповідно до відеозапису камер поліцейських, під час патрулювання 22 вересня 2025 року о 02:45 год в м.Ланівці по вул. Тернопільська працівником патрульної поліції було зупинено транспортний засіб марки ВАЗ 2106 д.н.з. НОМЕР_1 .
Як стверджує відеозапис, під час спілкування з ОСОБА_1 працівники поліції повідомили, що він керує т/з у комендантську годину та в останнього виявлені ознаки сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, не чітка мова, почервоніння обличчя. 
З відеозапису також вбачається, що працівниками поліції було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки із застосуванням газоаналізатора Драгер Алкотест 6820 чи в медичному закладі Лановецької КНП, останній, на неодноразові запитання чи буде проходити такий огляд, надав відповідь, що він такий огляд проходити не буде. Водій ОСОБА_1 був відсторонений у праві керування транспортним засобом. 
У матеріалах справи наявний акт огляду на стан алкогольного сп`яніння, відповідно до якого за результатом огляду у водія працівниками поліції виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, не чітка мова, почервоніння обличчя та наявне направлення в КНП “Лановецька міська лікарня” на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 22 вересня 2025 року. Проте огляд у медзакладі не проводився, у зв`язку з відмовою водія.
В матеріалах справи також є наявні копія свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, чинним до 21 січня 2026 року та декларація про відповідність вимогам Технічного регламенту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки № СДІ-1492-ЗВТ.
Відповідно до пункту п.2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Суть даної норми закону полягає в тому, що якщо водій ухиляється від огляду на стан сп`яніння, його дії та ознаки сп`яніння фіксують в протоколі про адміністративне правопорушення, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.
Даних вимог правил дорожнього руху ОСОБА_1 не виконав.
Таким чином, в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Окрім цього, в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 126 КУпАП.
Так, суд вірно послався на протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №461230 від 22.09.2025 року, відповідно до якого ОСОБА_1 , 22.09.2025 року о 01 год. 27 хв. в м. Ланівці по вул. Тернопільській Кременецького району Тернопільської області, керував автомобілем марки ВАЗ 2106 д.н.з. НОМЕР_1 , будучи тимчасово обмеженим у праві керування транспортними засобами постановою Збаразького відділу ДВС у Тернопільській області від 08.08.2019 року ВП № 38623893.
Відповідно до відеозапису камер поліцейських, під час перевірки документів працівниками поліції було встановлено те, що ОСОБА_1 тимчасово обмежений у праві керування транспортними засобами у зв`язку з тим, що є виконавче провадження №602/322/13-ц від 09.04.2013 по заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі, чим останній порушив п. 2.1.а ПДР — керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, за що передбачена відповідальність ч. 3 ст. 126 КУпАП, у зв`язку з цим був складений протокол серії ЕПР №461230 від 22.09.2025.
Окрім цього, у матеріалах справи наявна копія постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 08.08.2019 року серії ВП № 38623893, з якої вбачається, що встановлено тимчасове обмеження щодо ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами у зв`язку з тим, що є заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі згідно виконавчого листа №602/322/13-ц від 09.04.2013 року.
Твердження апелянта щодо невідповідності висновків суду, викладених в оскаржуваній постанові фактичним обставинам справи, а також порушення судом норм процесуального права є необґрунтованими, оскільки факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння та наявність тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами є правовою підставою адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130, ч.3 ст.126 КУпАП доведений належними та допустимими доказами, які зібрані у встановленому законом порядку, а також досліджені та оцінені судом в порядку, визначеному ст.ст.251, 252 КУпАП.
Пропозиція пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння працівниками поліції зроблена згідно до вимог ч.2 ст.266 КУпАП, відповідно до якої під час проведення огляду на стан сп`яніння осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.
Не заслуговують на увагу твердження про те, що у матеріалах справи відсутні докази для встановлення факту керування ним транспортним засобом, оскільки, як вбачається із відеозапису, що під час спілкування, останній не заперечував, що саме він керував транспортним засобом.
Незгода водія із причинами зупинки, або його необізнаність про це, не позбавляє його обов`язку на вимогу працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, оскільки такий обов`язок прямо передбачений пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України та не пов`язаний з причиною зупинки транспортного засобу.
За невиконання такого обов`язку, тобто відмову водія від проходження огляду на виявлення стану сп`яніння, настає юридична відповідальність, передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.
Склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, не містить такого елементу, як “причина зупинки транспортного засобу”. Об`єктивна сторона вказаного адміністративного правопорушення не містить у собі елементи іншого правопорушення, а тому кваліфікація діянь особи здійснюється самостійно від інших видів адміністративної відповідальності.
Необґрунтованими є посилання апелянта на те, що згідно відеозапису, поліцейським не було названо йому жодних ознак алкогольного сп`яніння, на підставі чого він зобов`язаний був пройти у встановленому законом порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння, оскільки відповідно до відеозапису під час спілкування з водієм поліцейський вказав на ознаку алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, у зв`язку із чим йому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу чи у медичному закладі. Останній, на неодноразові запитання чи буде проходити такий огляд, надав відповідь, що він такий огляд проходити не буде.
Необґрунтованими є посилання, що відеозапис не містить його відмови в присутності поліцейських від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, оскільки з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 відмовивсяя від проходження огляду на місці та у медзакладі (відеозапис 01:38 год).
Не заслуговують на увагу посилання апелянта про те, що складання направлення на медичний огляд до відповідного закладу охорони здоров`я у випадку відмови водія від проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння в присутності чи за його участю, а, в подальшому, і його ознайомлення чи вручення направлення останньому не підтверджується даними відеозапису з камер поліцейських, оскільки відповідно до відеозапису для проведення огляду у закладі охорони здоров`я ОСОБА_1 не доставлено, у зв`язку з його відмовою. 
Окрім цього, водій відмовився від підпису про ознайомлення з протоколом та матеріалами справи.
Відповідно до відеозапису, водій ОСОБА_1 був відсторонений у праві керування транспортним засобом.
Не заслуговує на увагу посилання апелянта, що Акт огляду не відповідає п.10 розділу II вищевказаної Інструкції, зокрема, у ньому відсутні дата та час складення акта, не вказано документ, що посвідчує особу правопорушника, його серію та номер, вказаний акт не підписаний правопорушником, запис про відмову від підпису також відсутній, оскільки акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів містить усі реквізити, визначені Додатком 2 до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735, його складено в присутності ОСОБА_1 , про його наявність та долучення, як додатка до протоколу про адміністративне правопорушення та оголошено ОСОБА_1 ..
Водночас законодавством не передбачено процедури примусового вручення зазначеного акта, та, як встановлено переглядом відеозапису, ОСОБА_1 демонструє, що не бажає бути присутнім під час оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення та матеріалів, пов`язаних з оглядом на стан сп`яніння.
Безпідставними є посилання апелянта на те, що йому не було роз`яснено права та обов`язки, передбачених ст.268 КУпАП, в тому числі ст. 63 Конституції України, оскільки відповідно до протоколу, працівником поліції було роз`яснено водію права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, проте останній від підпису відмовився.
Необґрунтованими є посилання апелянта на те, що відеозаписи є неналежними та недопустимими доказами, оскільки у даній справі працівники поліції здійснювали відеозапис відповідно до ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію», яким передбачено, що поліція може застосовувати такі превентивні заходи, зокрема застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису. 
Безпідставними є посилання апелянта на те, що відсутність електронного цифрового підпису на файлах відеофіксація огляду на стан алкогольного сп`яніння тягне за собою недопустимість цього доказу, оскільки відповідно до статті 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» у випадку зберігання інформації на кількох електронних носіях кожний з електронних примірників вважається оригіналом електронного документа. Один і той же електронний документ /відеозапис/ може існувати на різних носіях. Всі ідентичні за своїм змістом примірники електронного документа можуть розглядатися як оригінали, відрізняються один від одного тільки часом та датою їх створення. Записаний на оптичний диск носій інформації, електронний файл у вигляді відеозапису, є оригіналом /відображенням/ електронного документу, який не потребує додаткового завіренням електронним підписом, з огляду на що приходжу до висновку, що поліцейські діяли відповідно до Наказу МВС України №1026 від 18.12.2018 «Про затвердження Інструкції з застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, засобів фото-і кінозйомки, відеозапису» та будь-яких порушень не допустили.
Не заслуговують на увагу доводи апелянта про те, що будь-яких даних, які б свідчили про необхідність його зупинки в матеріалах справи не має, оскільки відповідно до відеозапису останній керував транспортним засобом під час комендантської години, що було підставою для зупинки. 
Будь-яких заяв, зауважень, скарг, при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не подавав, дії працівників поліції не оскаржував. 
Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено у відповідності до вимог ст.ст. 33-34 КУпАП України, з врахуванням його особи, ступеня та характеру вчиненого правопорушення, на підставі ст. 36 КУпАП, тому підстав для скасування постанови суду та закриття справи немає.
Оскільки ОСОБА_1 не брав участь у судовому засіданні суду першої інстанції, копію постанови отримав поза межами апеляційного оскарження, йому слід поновити строк на апеляційне оскарження, визнавши причини пропуску поважними.
На підставі наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, 
ПОСТАНОВИЛА:
Поновити строк на апеляційне оскарження.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Лановецького районного суду Тернопільської області від 22 грудня 2025 року щодо нього - без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Суддя