РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 712/15760/25
Провадження № 2/712/1098/26
08 квітня 2026 року м. Черкаси
Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:
головуючого судді – Марцішевська О.М., 
секретаря судового засідання Безрукової Д.О.
за участю 
представника позивача адвоката Хмельницької Л.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Черкаської міської ради, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про встановлення факту постійного проживання спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина
Короткий зміст позовних вимог та аргументів учасників справи
14 листопада 2025 року адвокат Хмельницька Людмила Миколаївна в інтересах  ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Черкаської міської ради за участю третіх осіб ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про встановлення факту постійного проживання спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності в порядку спадкування за законом.
В обґрунтування вимог вказував, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла спадкодавець ОСОБА_5 . ІНФОРМАЦІЯ_1 відкрилася спадщина після смерті спадкодавця у вигляді 1/5 частки квартири за адресою: АДРЕСА_1 , яка зареєстрована на праві власності спадкодавця на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 25 лютого 1998 року органом приватизації Соснівського райвиконкому. 
ОСОБА_6 як чоловік спадкодавця набув права на спадкування за законом. Дані обставини підтверджуються свідоцтвом про укладення шлюбу Серії НОМЕР_1 від 02 лютого 1977 року, відповідно до якого 02 лютого 1977 року ОСОБА_7 та ОСОБА_8 уклали шлюб. 
27 січня 2009 року ОСОБА_7 , змінив ім?я « ОСОБА_9 » на « ОСОБА_10 ». Дані обставини підтверджуються свідоцтвом про зміну імені від 27 січня 2009 року. 
27 січня 2009 року дружина ОСОБА_1 змінила ім?я « ОСОБА_11 » на « ОСОБА_5 ». Дані обставини підтверджуються свідоцтвом про зміну імені від 27 січня 2009 року. 
Таким чином, ОСОБА_6 є чоловіком ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Враховуючи норми ст. 1261 ЦК України, ОСОБА_6 , є спадкоємцем першої черги на спадкове майно після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
У 2010 році ОСОБА_6 та його дружина ОСОБА_5 прийняли рішення переїхати на постійне місце проживання до Федеративної Республіки Німеччина.
Оскільки на момент їх переїзду до Федеративної Республіки Німеччина, ОСОБА_6 , та його дружина ОСОБА_5 були особами пенсійного віку, а тому у Німеччині їм було надано в оренду соціальне житло, де вони проживали та були зареєстровані з ОСОБА_5 до дня її смерті. Дані обставини підтверджуються довідкою про реєстрацію за місцем проживання від 02 серпня 2010 року, з якої вбачається, що ОСОБА_6 та ОСОБА_5 заселилися у будинок за адресою: АДРЕСА_2 , дата заселення: 01.08.2010. Довідкою від орендодавця для пред?явлення у відділ реєстрації місця проживання від 04 червня 2025 року підтверджується наступна інформація: орендована квартира за адресою: АДРЕСА_3 , орендарі: 1. ОСОБА_6 , 2. ОСОБА_5 . Дата в?їзду: 01.08.2010. Дата виїзду: 30.10.2024.
Після смерті ОСОБА_5 , а саме з ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 (вдівець) зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_4 , оскільки після смерті дружини ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , проживаючи один, по закону має право на житло по квадратурі, призначене для проживання однієї особи
Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Таким чином, у розумінні ч. 3 ст. 1268 ЦК України, ОСОБА_6 , вважається таким, що фактично прийняв спадщину після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Інших спадкоємців, які б претендували на спадщину, яка відкрилася після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , крім ОСОБА_1 , немає. Спору щодо спадкового майна немає. До нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 не звертався, оскільки вважав, що спадкове майно набуте ним на підставі фактичного прийняття спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 у відповідності до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України.
На підставі вищевказаного, ОСОБА_6 пропустив установлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини, однак на час відкриття спадщини ОСОБА_6 , фактично проживав та був зареєстрований за однією адресою разом зі спадкодавцем - дружиною ОСОБА_5 . 
Будучи на усній консультації у нотаріуса, ОСОБА_6 було роз?яснено, що свідоцтво про право на спадщину після ОСОБА_5 неможливо видати, оскільки ОСОБА_6 , не подав у встановлений законом шестимісячний строк заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 .
У жовтні 2025 року ОСОБА_6 звернувся до Першої черкаської державної нотаріальної контори з заявою, в якій просив видати свідоцтво про право на спадщину за законом на ім?я ОСОБА_6 на 1/5 частку квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_5 , а в разі неможливості видати свідоцтво про право на спадщину за законом на ім?я ОСОБА_6 на 1/5 частку квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 - надати письмове роз?яснення у вигляді Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, щодо того, на якій правовій підставі неможливо видати свідоцтво про право на спадщину за законом. У заяві зазначалося, що дана відповідь (в разі неможливості видати свідоцтво про право на спадщину за законом) необхідна для звернення до суду з відповідною позовною заявою з метою реалізації права ОСОБА_6 на юридичне оформлення спадкових прав на спадкове майно після дружини - ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Постановою державного нотаріуса Першої черкаської державної нотаріальної контори Шалденко Лариси Василівни від 29 жовтня 2025 року відмовлено ОСОБА_6 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Підставою відмови послугувало те, що ОСОБА_6 не подав заяви у встановлений закон шестимісячний строк, а тому вважається таким, що не прийняв спадщину. Однак, як зазначалося вище, станом на день смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 та його дружина ОСОБА_5 , проживали та були зареєстровані у будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , а тому у даному випадку має місце фактичне прийняття спадщини.
З урахуванням вищевикладеного, ОСОБА_6 змушений звернутися до суду із позовною заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме про встановлення факту постійного проживання спадкоємця – ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зі спадкодавцем ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , станом на день смерті ОСОБА_5 , а саме ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Як зазначалося вище, довідкою про реєстрацію за місцем проживання від 02 серпня 2010 року підтверджуються ті обставини, що ОСОБА_6 та ОСОБА_5 заселилися у будинок за адресою: АДРЕСА_2 . дата заселення: 01.08.2010.
Довідкою від орендодавця для пред?явлення у відділ реєстрації місця проживання від 04 червня 2025 року підтверджується наступна інформація: орендована квартира за адресою: АДРЕСА_3 , орендарі: 1. ОСОБА_6 , 2. ОСОБА_5 . Дата в?їзду: 01.08.2010. Дата виїзду: 30.10.2024.
Таким чином, довідкою від орендодавця для пред?явлення у відділ реєстрації місця проживання від 04 червня 2025 року підтверджуються ті обставини, що з ІНФОРМАЦІЯ_5 та на день смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 та його дружина ОСОБА_5 , проживали та були зареєстровані у будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .
Після смерті ОСОБА_5 , а саме з 01 листопада 2024 року ОСОБА_6 (вдівець), зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_4 , оскільки після смерті дружини ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , проживаючи один, по закону має право на житло по квадратурі, призначене для проживання однієї особи. Дані обставини підтверджуються довідкою про реєстрацію за місцем проживання від 02 червня 2025 року.
З огляду на ті обставини, що з заяви про встановлення факту постійного проживання спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини вбачається спір про право, що пов?язане з реалізацією права на спадкування, а тому ОСОБА_6 , з метою захисту своїх прав, звертається до суду з позовною заявою про встановлення факту постійного проживання спадкоємця зі спадкодавцем у порядку позовного провадження. 
Додатково зазначає, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданого 25 лютого 1998 року органом приватизації Соснівського райвиконкому, співвласниками квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , є ОСОБА_11 (після зміни імені - ОСОБА_5 ), ОСОБА_7 (після зміни імені – ОСОБА_6 ), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , однак у свідоцтві про право власності на житло, виданого 25 лютого 1998 року органом приватизації Соснівського райвиконкому, відсутня інформація щодо чіткого визначення часток кожного із співвласників. Таким чином, з огляду на ті обставини, що ОСОБА_5 (до зміни імені - ОСОБА_11 ) є померлою, а тому відповідно до частини четвертої статті 25 ЦК України її цивільна правоздатність припинилася, що свідчить про неможливість визначення частки у праві власності на спірну квартиру за померлою особою. Крім того, вказаний спосіб захисту не є ефективним у розумінні положень статті 16 ЦК України та не призведе до відновлення прав ОСОБА_6 , за захистом яких він звернувся до суду. Виходячи із загальних норм цивільного закова, якими встановлено, що частки у праві спільної власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом, а тому частка кожного із 5 співвласників у праві власності на квартиру, АДРЕСА_1 , становить - 1/5 частка.
Таким чином, єдиним вірним способом захисту права ОСОБА_6 спадкове майно, окрім встановлення факту постійного проживання спадкоємця ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зі спадкодавцем ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у період з 01 серпня 2010 року і до дня смерті ОСОБА_5 у будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , визнання за ОСОБА_6 , права власності в порядку спадкування за законом на 1/5 частку квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Просить суд позовні вимоги задовольнити. Встановити факт постійного проживання спадкоємця ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зі спадкодавцем ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у період з 01 серпня 2010 року і до дня смерті ОСОБА_5 у будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . Визнати за ОСОБА_6 , права власності в порядку спадкування за законом на 1/5 частку квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
В судовому засіданні представник Черкаської міської ради не з`явився. Скерував до суду заяву про розгляд справи без його участі.
Третя особа ОСОБА_4 , донька ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , в судове засідання не з`явилась. 07 січня 2026 року скерувала до суду заяву про розгляд справи без її участі, просила задоволити позовні вимоги. Підтвердила, що викладені у позові обставини відповідають дійсності, підтверджує проживання батьків разом. 
Треті особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. 
Відповідно до п.3 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02.06.2016 року №1402-VІІІ «Про судоустрій та статус суддів», районні, міжрайонні, районні у містах, міські, міськрайонні суди продовжують здійснювати свої повноваження до утворення та початку діяльності місцевого окружного суду, юрисдикція якого розповсюджується на відповідну територію.
Суд дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, допитавши свідка, приходить до таких висновків. 

Хід розгляду справи, заяви, клопотання, процесуальні дії

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 19 листопада 2025 року відкрито провадження у справі.
03 березня 2026 року ухвалою суду клопотання представника заявника про виклик свідка задоволено. Закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.
2. Мотивувальна частина
Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини, а також докази, відхилені судом, та мотиви їх відхилення

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу Серії НОМЕР_1 від 02 лютого 1977 року, 02 лютого 1977 року, ОСОБА_7 , та ОСОБА_12 зареєстрували шлюб. 
Відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданого 25 лютого 1998 року органом приватизації Соснівського райвиконкому, співвласниками квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , є ОСОБА_11 (після зміни імені - ОСОБА_5 ), ОСОБА_7 (після зміни імені – ОСОБА_6 ), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .
Відповідно до технічного паспорту квартиру за адресою: АДРЕСА_1 складається з трьох кімнат житловою площею 38,2 кв.м, загальною площею 67,3 кв.м, розташована на 6 поверсі багатоквартирного будинку. 
27 січня 2009 року ОСОБА_7 , змінив ім?я « ОСОБА_9 » на « ОСОБА_10 » згідно свідоцтва про зміну імені від 27 січня 2009 року. 
27 січня 2009 року дружина ОСОБА_1 - ОСОБА_11 змінила ім?я « ОСОБА_11 » на « ОСОБА_5 ». згідно свідоцтва про зміну імені від 27 січня 2009 року. 
Відповідно до довідки про реєстрацію за місцем проживання від 02 серпня 2010 року, вбачається, що ОСОБА_6 та ОСОБА_5 заселилися у будинок за адресою: АДРЕСА_2 , дата заселення: ІНФОРМАЦІЯ_6 .
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_13 , що підтверджується нотаріально завіреною копією свідоцтва про смерть.
Довідкою про реєстрацію місця проживання від 02 червня 2025 року підтверджується, що після смерті ОСОБА_5 , а саме з ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 (вдівець), зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_4 .
Довідкою від орендодавця для пред?явлення у відділ реєстрації місця проживання від 04 червня 2025 року підтверджується, що орендована квартира за адресою: АДРЕСА_3 , орендарі: 1. ОСОБА_6 , 2. ОСОБА_5 . Дата в?їзду: 01.08.2010. Дата виїзду: 30.10.2024.
У жовтні 2025 року ОСОБА_6 звернувся до Першої черкаської державної нотаріальної контори з заявою, в якій просив видати свідоцтво про право на спадщину за законом на ім?я ОСОБА_6 на 1/5 частку квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_5 . 
Постановою державного нотаріуса Першої черкаської державної нотаріальної контори Шалденко Лариси Василівни від 29 жовтня 2025 року відмовлено ОСОБА_6 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Підставою відмови послугувало те, що ОСОБА_6 не подав заяви у встановлений закон шестимісячний строк, а тому вважається таким, що не прийняв спадщину.
Відповідно до висновку про оцінку квартири за адресою АДРЕСА_1 від 07 листопада 2025 року, виконаного ФОП ОСОБА_14 , ринкова вартість 1/5 частки квартири складає 399 800,00 гривень. 
Відповідно до відомостей департаменту «Центр адміністративних послуг» Черкаської міської ради, наданих на адвокатський запит представника позивача, за адресою АДРЕСА_1 станом на 20.05.2025 відсутні зареєстровані особи. ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_7 була зареєстрована з 23.09.1987 по 10.10.2008 р.
Спадкова справа після смерті ОСОБА_5 не заводилась, відповідно до відповіді на запит, державний нотаріус Першої Черкаської державної нотаріальної контори Шалденко Л.В. повідомила, що по померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 відомості в спадковому реєстрі відсутні.
Відповідно до інформації про зареєстроване право власності від 29 січня 2026 року, наданої КП «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації», станом на 01.01.2013 р. право власності на квартиру АДРЕСА_5 зареєстровано у комунальному підприємстві «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» за: ОСОБА_7 (після зміни імені – ОСОБА_6 ), ОСОБА_11 (після зміни імені - ОСОБА_5 ), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 без визначення часток співвіласників. 
Допитана в судовому засідання свідок ОСОБА_15 дала покази, що з 1986 проживає по сусідству з позивачем та її донька зареєструвала шлюб з сином позивача. Підтвердила, що з 2010 року сім`я позивач з дружиною спільно проживали у Федеративній республіці Німеччина, свідок неодноразово була у них в гостях у 2012, 2013, 2017, 2019, 2022 роках та підтверджує проживаня позивача та ОСОБА_5 постійно разом у соціальному житлі з 2010 року по день смерті ОСОБА_5 . З 2017 свати проживали окремо за адресою: АДРЕСА_3 , після захворювання дружини на онкологічну хворобу, за нею доглядав чоловік, якому допомагали їх діти та донька свідка. Після смерті дружини її чоловік вивільнив займане раніше соціальне житло і переїхав до іншого житла, призначеного для однієї особи. Спору між родичами з приводу спадщини немає. 

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування

Спірні правовідносини регулюються нормами цивільного законодавства. 
За змістом статей 15 і 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Статтею 5 ЦПК України передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
За змістом ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до статей 1217, 1218 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до частини першої статті 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.
У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (стаття 1261 ЦК України).
Згідно з частинами першою, третьою статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (частина перша статті 1272 ЦК України).
У статті 1296 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.
Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання права (пункт 1 частини другої статті 16 ЦК України).
Такий спосіб захисту як визнання права може застосовуватися для захисту (невизнання чи оспорювання) різноманітних приватних прав (зобов`язальних, речових, виключних, спадкових, права на частку в спільній частковій власності і т. д.). По своїй суті такий спосіб захисту як визнання права охоплює собою і визнання права відсутнім (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 19 лютого 2024 року у справі № 567/3/22 (провадження № 61-5252сво23)), постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 22 квітня 2024 року в справі № 346/2744/21 (провадження № 61-10543сво23)).
У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Отже, визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення у нотаріальному порядку. Така правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 22 вересня 2021 року по справі № 227/3750/19, від 11 травня 2022 року у справі № 450/3258/17, від 28 квітня 2022 року у справі № 352/494/16-ц.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 жовтня 2020 року у справі № 569/15147/17, на яку є посилання у касаційній скарзі, вказано:«для вирішення питання щодо наявності підстав для застосування до спірних правовідносин положень частини третьої статті 1268 ЦК України є необхідним встановлення місця проживання спадкодавця і спадкоємця. Частиною першою статті 29 ЦК України визначено, що місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Положення статті 29 ЦК України не ставлять місце фактичного проживання особи в залежність від місця її реєстрації. Право на вибір місця проживання закріплено у статті 33 Конституції України, відповідно до якої кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Під місцем постійного проживання розуміється місце, де фізична особа постійно проживає. Тимчасовим місцем проживання є місце перебування фізичної особи, де вона знаходиться тимчасово (під час перебування у відпустці, відрядженні, зокрема у готелі чи у санаторії, тощо). Згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Зазначена норма відображає загальний принцип недискримінації за ознакою наявності чи відсутності реєстрації місця проживання чи місця перебування особи.
Частина третя статті 1268 ЦК України вимагає наявність фактичного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не лише реєстрацію місця проживання за адресою спадкодавця, що можуть бути відмінними один від одного».
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 квітня 2023 року у справі № 204/1052/20, на яку є посилання у касаційній скарзі, вказано, що «під постійним місцем проживанням спадкоємця із спадкодавцем розуміється як факт безпосереднього проживання спадкоємця із спадкодавцем на момент його смерті, так і факт наявності у спадкоємця, на момент смерті спадкодавця, зареєстрованого у передбаченому законом порядку права на постійне проживання з останнім за однією адресою. Частина третя статті 1268 ЦК України вимагає наявність фактичного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не саму реєстрацію місця проживання за адресою спадкодавця, що можуть бути відмінними один від одного. Таким чином, відсутність реєстрації місця проживання спадкоємця за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем, та оцінені судом. Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 10 січня 2019 року у справі № 484/747/17».
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 29 вересня 2021 року у справі № 464/566/19, на яку є посилання у касаційній скарзі, вказано, що «у розумінні статей 1218 та 1221 ЦК України, частини третьої статті 1268 ЦК України та статті 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» та обставина, що спадкодавець ОСОБА_5 та спадкоємці ОСОБА_1 і малолітній ОСОБА_2 не проживали у квартирі, яка входить до складу спадкового майна та в якій вони були зареєстровані, а проживали разом за іншою адресою, не впливає у цій справі на факт прийняття ОСОБА_1 та ОСОБА_2 спадщини, оскільки відповідно до наведених вище норм закону спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК, він не заявив про відмову від неї, а місце розташування спадкового майна не обов`язково має співпадати із його місцем проживання. Водночас, Верховний Суд зауважує, що якщо особа (спадкоємець) не проживала постійно із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджено належними доказами, то сама по собі реєстрація місця проживання особи разом із спадкодавцем не може свідчити, відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України, про своєчасність прийняття спадщини, оскільки не є беззаперечним доказом постійного проживання особи на момент смерті із спадкодавцем за адресою реєстрації (аналогічний висновок викладено у постановах Верховного Суду від 19 травня 2021 року у справі № 937/10434/19-ц (провадження № 61-3620св210), від 10 квітня 2020 року у справі № 355/832/17-ц (провадження № 61-27212св19) та від 27 лютого 2019 року у справі № 471/601/17-ц (провадження № 61-38452св18)».
Згідно з вимогами ст. 76, 78, 81 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Мотивована оцінка суду аргументів учасників справи та позиція суду з питання порушення, не визнання або оспорення права, свободи чи інтересу, за захистом яких мало місце звернення до суду

У справі, що розглядається, предметом спору є встановлення факту проживання позивача разом зі спадкодавцем на ммоент відкриття спадщини. 
Вказаний факт позивачем підтверджений показами свідка та довідкою про реєстрацію за місцем проживання від 02 серпня 2010 року, з якої вбачається, що ОСОБА_6 та ОСОБА_5 заселилися у будинок за адресою: АДРЕСА_2 , дата заселення: 01.08.2010.
Довідкою від орендодавця для пред?явлення у відділ реєстрації місця проживання від 04 червня 2025 року підтверджується наступна інформація: орендована квартира за адресою: АДРЕСА_3 , орендарі: 1. ОСОБА_6 , 2. ОСОБА_5 . Дата в?їзду: 01.08.2010. Дата виїзду: 30.10.2024.
Таким чином, зібраними у справі доказами підтверджено, що з 01 серпня 2010 року ОСОБА_6 та його дружина ОСОБА_5 проживали та були зареєстровані у будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 до дня день смерті ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Відповідно до правовстановлюючого документа спадкодавця на спадкову квартиру частки спадкодавця та інших співвласників не визначені, тому суд враховує, що відповідно до ч.2 ст.370 ЦПК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.
Оскільки відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданого 25 лютого 1998 року органом приватизації Соснівського райвиконкому співвласниками квартири за адресою: АДРЕСА_1 зазначені 5 осіб - ОСОБА_11 ( ОСОБА_5 ), ОСОБА_7 ( ОСОБА_6 ), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , тому при визначенні часток співвласників у зв`язку з відкриття спадщини слід виходити із їх рівності, відтак частка у праві спільної власності, яка відкрилась після смерті ОСОБА_11 ( ОСОБА_5 ) є 1/5 частка квартири за адресою: АДРЕСА_1 . 
Враховуючи наведені вище обставини, а також приймаючи до уваги те, що підставою для звернення до суду з даним позовом є неможливість отримання свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно у нотаріальному порядку, суд доходить висновку про задоволення позову, оскільки в судовому засіданні позивачем доведено наявність права на спадкуваання та належність спадкодавцю спадкового майна. 

Питання про судові витрати

При вирішенні питання про відшкодування судових витрат судом враховано, що позивач не заявив вимог про відшкодування відповідачкем судових витрат по оплаті судового збору в сумі 3998,00 грн. 

Керуючись ст.ст. 263, 264, 265 ЦПК України, ст. 1217, 1218, 1268, 1296 ЦК України суд -
- 
ПОСТАНОВИВ:
Позовні вимоги задовольнити. 
Встановити факт постійного проживання спадкоємця ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зі спадкодавцем ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у період з 01 серпня 2010 року і до ІНФОРМАЦІЯ_1 у будинку за адресою: АДРЕСА_2 . 
Визнати за ОСОБА_6 право власності на 1/5 частку квартири за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_16 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Рішення може бути оскаржено в загальному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

ГОЛОВУЮЧИЙ

Повний текст рішення складений 20 квітня 2026 року 

Позивач: ОСОБА_6 ( АДРЕСА_6 ).
Відповідач: Черкаська міська рада (ЄДРПОУ: 25212542, м. Черкаси, вул. Б. Вишневецького, 36).
Третя особа: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: невідомо).
Третя особа: ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: невідомо).
Третя особа: ОСОБА_4 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: невідомо).