Номер провадження: 33/813/534/26
Номер справи місцевого суду: 521/22213/25 
Головуючий у першій інстанції Поліщук І. О.
Доповідач Громік Р. Д.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.02.2026 року м. Одеса
Суддя Одеського апеляційного суду:     Громік Р.Д.
за участю секретаря       Скрипченко Г.В.,
за участі:
правопорушника ОСОБА_1 

розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Хаджибейського районного суду м. Одеси від 22 січня 2026 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн 00 коп з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік; стягнено з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 665 грн. 60 коп., 

В С Т А Н О В И В:
З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №537225 від 10.12.2025 вбачається, що 10 грудня 2025 року о 21 год. 30 хв. в м. Одеса, Хаджибейський район, вул. Інглезі біля будинку 9а водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом HYUNDAI VERACRUZ д.н.з НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп?яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку на місці зупинки за допомогою газоналізатора ALCOTEST DRAGER 7510 та у відповідному медичному закладі КНП ООМЦПЗ ООР у лікаря нарколога водій відмовився, що зафіксовано на ПВР 475795, 470603, 474501, 475096, чим порушив п. 2.5 ПДР.
Постановою судді Хаджибейського районного суду м. Одеси від 22 січня 2026 року ОСОБА_1 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн 00 коп з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік; стягнено з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 665 грн 60 коп.
Не погодившись із постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1  подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, посилаючись при цьому на порушення норм матеріального та процесуального права.
В доводах апеляційної скарги зазначено, що:
1) у матеріалах справи відсутній факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом HYUNDAI VERACRUZ д.н.з НОМЕР_1 , оскільки працівники поліції підійшли до вже припаркованого автомобіля;
2) в ОСОБА_1 , був відсутній обов`язок виконувати вимоги працівників поліції, оскільки останній не перебував у статусі водія.
Вивчивши доводи поданої апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.
Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам, а саме: верховенству права, законності, рівності перед законом і судом, поваги до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, тощо.
Згідно із ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Частина перша статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до п.2.9 а, 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року за №1306, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
На підставі пунктів 2, 3 Розділу 1 Інструкції «Про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09 листопада 2015 року №1452/753 (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
Пункт 1.3 Правил дорожнього руху передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також, бути взаємно ввічливими.
Відповідно до п. 2.5 ПДР, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідальність за порушення зазначених вимоги ПДР України передбачена статтею 130 КУпАП.
Порядок оформлення та вимоги до оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення за ст.130 КУпАП врегульовано Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України 07.11.2015 № 1395 (далі - Інструкція № 1395); Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом МВС України, МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 (далі - Інструкція № 1452/735).
Відповідно до пункту 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (пункт 7 розділу І Інструкції).
Судом першої інстанції правильно встановлено, що вина  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №537225 від 10 грудня 2025 року складено відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с.1);
- довідкою про отримання (неотримання) особою посвідчення водія відповідно до звірки з базою ІКС ІПНП «Адмінпрактика», станом на 10 грудня 2025 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має документ посвідчення водія українське НОМЕР_2 виданий з 09.10.2007 (а.с.3);
- довідкою про наявність повторності вчинення адміністративного правопорушення щодо відповідності до звірки з базою ІКС ІПНП «Адмінпрактика», станом на 05 липня 2025 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , протягом року не піддавався адміністративному стягненню за ст. 130 КУпАП (а.с.4);
- поясненнями ОСОБА_2 , в яких зазначено, що рухаючись приблизно о 21:30 по вул. Інглезі м. Одеса зі сторони вул. Іцхака Рабіна у напрямку вул. Варненська, він помітив транспортний засіб, саме HYUNDAI, номерний номер НОМЕР_3 , який неадекватно себе поводив на дорозі та їхав з великою швидкістю, потім біля ОККО цей ТЗ скоїв ДТП. Водій який ним керував вийшов з автомобіля з ознаками алкогольного сп?яніння. Чоловік одягнутий в сірий светр, чорні брюки та коротка зачіска. З даного авто, ще вийшли люди, три чоловіка та одна дівчина, які після ДТП розійшлися (а.с.5);
- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до КНП (ОО МЦПЗ) ООР від 10.12.2025 (а.с.6);
- відеозаписом з місця події, камера №475795, 475096, 470603, 474501 (а.с.7).
Суд першої інстанції, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази у сукупності, дійшов правильного висновку, що в діях ОСОБА_1 , який притягується до адміністративної відповідальності, вбачається склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст.130 КУпАП.
Крім того, обставини правопорушення й вина правопорушника підтверджуються також зібраними в порядку ст. 251 КУпАП доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, яким зафіксоване місце, час вчинення та суть адміністративного правопорушення та сукупністю досліджених матеріалів, доданих до вказаного протоколу.
Суд першої інстанції при накладенні адміністративного стягнення правильно враховував: ступінь суспільної небезпеки правопорушення, особистість правопорушника, ступінь його провини, майновий стан, а також те, що умисні дії правопорушника були направлені на порушення безпеки руху з використанням джерела підвищеної небезпеки - автомобіля.
Враховуючи викладене, суд першої інстанції обґрунтовано вважав, що необхідним і достатнім адміністративним стягненням для правопорушника буде штраф з позбавленням права керування транспортними засобами, з метою подальшого запобігання правопорушень та виховування особи в дусі дотримання «Правил дорожнього руху України».
Щодо доводів апеляційної скарги про те, що у матеріалах справи відсутній факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом HYUNDAI VERACRUZ д.н.з НОМЕР_1 , оскільки працівники поліції підійшли до вже припаркованого автомобіля, то суд апеляційної інстанції зазначає наступне.
Із долученого до матеріалів справи відеозапису дійсно вбачається, що працівники поліції підійшли до вже припаркованого автомобіля.
Проте відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що до матеріалів справи долучено пояснення свідка ОСОБА_2 , в яких зазначено, що рухаючись приблизно о 21:30 по вул. Інглезі м. Одеса зі сторони вул. Іцхака Рабіна у напрямку вул. Варненська, він помітив транспортний засіб, саме HYUNDAI, номерний номер НОМЕР_3 , який неадекватно себе поводив на дорозі та їхав з великою швидкістю, потім біля ОККО цей ТЗ скоїв ДТП. Водій який ним керував вийшов з автомобіля з ознаками алкогольного сп?яніння. Чоловік одягнутий в сірий светр, чорні брюки та коротка зачіска. З даного авто, ще вийшли люди, три чоловіка та одна дівчина, які після ДТП розійшлися (а.с.5).
Крім того під час дослідження відеозаписів з портативних відеореєстраторів працівників поліції вбачається, що після прибуття працівників поліції ОСОБА_1 вказав, що за кермом його транспортного засобу перебувала його дружина, однак під час руху транспортного засобу колесо лопнуло та дружина ОСОБА_1 була вимушена зупинитися, а в це час ОСОБА_1 рухався в таксі позаду. Вказані усні пояснення ОСОБА_1 зафіксовані на 00:10:30-00:13:46 хв (диск 1, БК475096, назва відеофайлу «00 ЕПР1 537225 ОСОБА_1 ст.130»).
Однак вже на 00:24:10-00:25:00 хв диск 1, БК475096, назва відеофайлу «00 ЕПР1 537225 ОСОБА_1 ст.130») ОСОБА_1 зазначає, що це вже «в нього лопнуло колесо під час руху».
Тобто вказане свідчить про розбіжності пояснень ОСОБА_1 на місці зупинки, що свідчить про спробу останнього ввести в оману працівників поліції.
Також під час дослідження відеозаписів з портативного відеореєстратора №470603 (диск 2, назва відеофайлу «01 ЕПР1 537225 ОСОБА_1 ст.130») було досліджено зафіксовану розмову між працівником поліції та ОСОБА_1 , з якої вбачається таке:
- 01:51:50-01:55:00 – ОСОБА_1 намагається переконати працівника поліції вказати, що саме його дружина перебувала за кермом транспортного засобу;
- 01:56:28 – ОСОБА_1 зазначив: «Я тебе як людину прошу – це моя дружина була за кермом» (пряме цитування з перекладом).
Тобто з урахуванням наведеного можна стверджувати, що під час спілкування з працівниками поліції ОСОБА_1 навмисно вчиняв дії щодо введення в оману працівників поліції щодо його статусу як учасника дорожнього руху з метою уникнення відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Сукупність вищенаведених фактів дають змогу дійти висновку, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом HYUNDAI VERACRUZ д.н.з НОМЕР_1 10 грудня 2025 року.
Таким чином, доводи апеляційної скарги про те, що в матеріалах справи відсутні докази керування ОСОБА_1 транспортним засобом, є необґрунтованими, спростовуються матеріалами справи та оцінюються судом як такий спосіб захисту, що має на меті безпідставне уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення.
Доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_1 не перебував у статусі водія, не керував транспортним засобом, а відтак і не був зобов`язаний виконувати вимогу поліцейського пройти медичний огляд на стан сп`яніння, апеляційний суд відхиляє і розцінює як обраний ними спосіб захисту та невдалу спробу змоделювати ситуацію на свою користь з метою уникнення відповідальності за вчинене правопорушення, оскільки такі доводи в сукупності спростовуються змістом переглянутих відеозаписів, та показаннями свідка ОСОБА_2 .
Інші доводи, наведені в апеляційній скарзі, висновку суду першої інстанції не спростовують, оскільки є необґрунтованими, спростовуються матеріалами справи та оцінюються судом як такий спосіб захисту, що має на меті безпідставне уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення.
Відповідно до положень ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Згідно із ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Отже, наведені обставини вказують на відсутність в апеляційного суду підстав для скасування постанови судді Хаджибейського районного суду м. Одеси від 22 січня 2026 року.
Відповідно до ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін .
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1  залишити без задоволення.
Постанову судді Хаджибейського районного суду м. Одеси від 22 січня 2026 року залишити без змін.
Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду Р.Д. Громік