ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2026 року	Львів	Справа №140/14676/24 пров. №А/857/22454/25	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 

головуючого-судді Кузьмича С. М.,
суддів Курильця А.Р., Мікули О.І., 

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові справу за апеляційною скаргою Волинської митниці на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 02 травня 2025 року (ухвалене головуючим – суддею Плахтій Н.Б. у м. Луцьк) у справі № 140/14676/24 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АБМ-ТРЕЙД» до Волинської митниці про визнання протиправними та скасування рішення і картки,
ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до суду із адміністративним позовом до відповідача в якому просив визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA205140/2024/000385/1 від 10.12.2024, картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA205140/2024/003375 від 10.12.2024.
В обґрунтування позовних вимог вказував на те, що декларантом до митного оформлення надано всі обов`язкові документи на підтвердження митної вартості товару. Однак, 10.12.2024 відповідач прийняв спірне рішення про коригування митної вартості товарів №UA205140/2024/000385/1 та видав картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA205140/2024/003375. Позивач із вказаними рішеннями не погоджується та вважає, що сумніви митного органу не відповідають дійсним обставинам справи та наданим декларантом документам.
Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 02.05.2025 адміністративний позов задоволено повністю. Визнано протиправними та скасовано рішення Волинської митниці про коригування митної вартості товарів від 10.12.2024 №UA205140/2024/000385/1 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 10.12.2024 №UA205140/2024/003375.
Приймаючи оскаржене рішення суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не довів належними, достатніми та беззаперечними доказами, що надані декларантом документи у своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товару чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за товар (чи підлягає сплаті), та що такі документи не дають можливість здійснити митне оформлення товару за визначеним декларантом основним методом, як і не довів правових підстав для застосування резервного методу.
Вказане рішення в апеляційному порядку оскаржив відповідач, у апеляційній скарзі покликається на те, що оскаржуване рішення винесене з порушенням норм процесуального та матеріального права з неповним з`ясуванням обставин справи та є незаконним, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову.
Позивач скористався своїм правом та подав відзив на апеляційну скаргу в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін.
Оскільки апеляційна скарга подана на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження, колегія суддів, керуючись п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, вирішила розглядати справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції — без змін, з наступних підстав.
З матеріалів справи слідує, що 14.09.2024 між позивачем ТОВ «АБМ-ТРЕЙД» (покупець) та компанією NANJING LILE BIOTECHNOLOGY (Китай) (продавець) укладено зовнішньоекономічний договір (контракт) №20240914001 (а.с.33-35, 116-118), за умовами якого продавець приймає на себе зобов`язання з поставки і передачі товару в порядку і строки, встановлені даним контрактом. 
Відповідно до положень пункту 1.2. контракту сторони визначили, що номенклатура, кількість, ціна і загальна вартість товару вказуються в додатках (специфікаціях) до контракту, які є його невід`ємною частиною.
Згідно із пунктом 1.3 покупець зобов`язується прийняти та оплатити товар в порядку та строки, встановлені цим контрактом.
Пунктом 1.4. контракту визначено, що товар виготовляється на замовлення покупця. Поставка товару здійснюється продавцем партіями. На кожну партію товару, до початку процесу його виготовлення і поставки, сторони контракту узгоджують і підписують специфікацію до контракту, яка є для покупця підставою для перерахування попередньої оплати вартості товару, а для постачальника підставою для початку процесу виготовлення товару.
Згідно із пунктом 1.5. вказаного контракту загальний обсяг і умови поставок визначаються згідно з додатками (специфікаціям) до даного контракту, які є його невід`ємною частиною.
Відповідно до пункту 2.2. контракту строк поставки кожної партії товару затверджується сторонами в додатку (специфікації) до контракту на конкретну партію товару. У будь-якому випадку строк поставки не повинен перевищувати 180 календарних днів з моменту отримання продавцем попередньої оплати за товар від покупця.
Згідно із специфікацією №1 від 14.09.2024 до вказаного контракту сторони контракту домовилися про поставку яблучної кислоти в кількості 22 тонни на загальну суму 29 920,00 Доларів США. Умови поставки CIF Клайпеда, Литва. Умови оплати: 70% передоплата та 30% по копії коносамента протягом п`яти робочих днів (а.с.36, 124).
Відповідно до проформи інвойсу №20240914001 від 14.09.2024 сторонами контракту було узгоджено поставку товару в кількості 22 тонни загальною вартістю 29 920,00 Доларів США (а.с.31, 134).
На виконання умов контракту, на підставі рахунку-фактури (комерційного інвойсу) №202411914001 від 14.09.2024 компанія NANJING LILE BIOTECHNOLOGY поставила позивачу відповідний товар на загальну суму 29 920,00 Доларів США (а.с.32, 130).
Оплата за товар була проведена позивачем в повному обсязі, а саме: згідно із банківським платіжним документом від 25.09.2024 на суму 20 944,00 дол. США (а.с.37, 133) та згідно із банківським платіжним документом від 08.11.2024 на суму 8 976,00 Доларів США (а.с.38, 132 зворот.).
З метою митного оформлення імпортованого товару 09.12.2024 декларант ТОВ «АБМ-ТРЕЙД» подав до Волинської митниці електронну МД, якій присвоєно номер №24UA205140077548U3 (а.с.23, 144) на товар: «Яблучна кислота DL-MALIC ACID стандарт FOOD GRADE(хімічна формула (НООС-СН(ОН)-СН2С00Н)) ( CAS № 6915-15-7) хімічна формула C4H6O5 із вмістом основної речовини 99,3%, залишки від запалювання - 0,05%,фумарова кислота - 0,94%,малеїнова кислота - 0,03%, у вигляді білого кристалічного порошку, вага нетто – 22000 кг. Розфасована та упаковані в 880 паперових мішків вагою по 25 кг. кожний. Застосовується як харчова добавка (Е296) природного походження при приготуванні прохолодних напоїв та кондитерських виробів, також застосовують як компонент у складі різних косметичних засобів. торговельна марка: нема даних виробник JINHU LILE BIOTECHNOLOGY INDUSTRY Co., Ltd., CN, не є товарами подвійного використання, номер партії 240917, дата виготовлення 17.09.2024, термін придатності 16.09.2026» (графа 31 МД). Митну вартість визначено за першим методом (за ціною договору) на рівні 29 920,00 Доларів США. 
Разом з митною декларацією позивачем до митного органу було подано також передбачений МК України перелік документів, на підставі яких товар був придбаний та ввезений на територію України, а саме: зовнішньоекономічний договір (контракт) №20240914001 від 14.09.2024 (а.с.33-35, 116-118), специфікація №1 від 14.09.2024 до вказаного контракту (а.с.36, 124), прайс - лист б/н від 01.09.2024 (а.с.30, 123 зворот.), проформа інвойс №20240914001 від 14.09.2024 (а.с.31, 134), рахунок-фактура (інвойс) №202411914001 від 14.09.2024 (а.с.32, 130), банківські платіжні документи від 25.09.2024 та від 08.11.2024 (а.с.37-38, 132 зворот.-133), договір №2024/11/27 від 27.11.2024 (а.с.39-42), рахунок №24L0004229 від 06.12.2024 (а.с.43, 130 зворот.), рахунок на оплату №18 від 09.12.2024 (а.с.44, 126), договір-заявка перевезення вантажів №126-А від 06.12.2024 (а.с.45, 125 зворот.), довідка №7 від 09.12.2024 (а.с.46, 125), страховий поліс №ВС05053 5012400028818 від 30.09.2024 (а.с.118 зворот.-123), коносамент MEDUQW804536 від 08.10.2024 (а.с.131), лист від 01.04.2024 (а.с.132 зворот.), пакувальний лист від 26.09.2024 (а.с.132), сертифікат про походження товару C24MA7EQX1К40018 від 11.10.2024 (а.с.133 зворот.), автотранспортна накладна (CMR) від 06.12.2024 (а.с.134 зворот.), сертифікат якості 17.09.2024 (а.с.135).
09.12.2024 позивачу направлено електронне повідомлення щодо необхідності надання додаткових документів відповідно до положень статті 53 МК України, а саме: договір із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором; виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями; транспортні (перевізні) документи; копію митної декларації країни відправлення; якщо здійснювалось страхування – страхові документи та відомості про вартість страхування та інші додаткові наявні документи для підтвердження заявленої ним митної вартості (а.с.25, 137).
У відповідь на вказане повідомлення позивач надав додаткові пояснення від 10.12.2024 №10/12, в яких повідомив, що надав усі наявні на момент митного оформлення документи, які витребовувалися митним органом (а.с.26-29, 126 зворот-129).
У листі від 10.12.2024 №10/2024 позивач просив прийняти рішення по митній вартості імпортованого товару без врахування термінів, визначених статтею 53 МК України (а.с.124 зворот),
10.12.2024 митний орган за результатами перевірки митної декларації, а також інших документів, наданих відповідно до МК України, прийняв рішення про коригування митної вартості товарів №UA205140/2024/000385/1 (а.с.21, 112) та видав картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA205140/2024/003375 (а.с.22, 113), відповідно до якої відмовлено у митному оформленні товарів у зв`язку із неподанням декларантом документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у статті 53 МК України.
У графі 33 оскаржуваного рішення зазначено, що митна вартість товару, який ввозиться на митну територію України, не може бути визнана у зв`язку з тим, що документи, які подані для підтвердження митної вартості, не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом обраним декларантом. 
За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів в поданих до митного оформлення товарів за митною декларацією №24UA235140077548U3 документи містять розбіжності, зокрема:
Відповідно пункту 3.5 зовнішньоекономічного договору (контракту) №20240914001 від 14.09.2024 у вартість товару включається вартість упаковки, маркування, вартість тари, палет, навантаження і сертифікату походження. Однак, декларантом не надано числовий розрахунок для перевірки зазначеного. 
Згідно рахунку-фактури про надання транспортно- експедиційних послуг №18 від 09.12.2024 та довідки про транспортні витрати №7 від 09.12.2024 заявлена вартість перевезення вантажу за маршрутом Клайпеда (Литва) до кордону України становить 64 400,00 грн. Відповідно документу №24L0004229 від 06.12.2024 імпортер оплатив перевезення в сумі 870 Євро. Проте відсутній розрахунок для перевірки заявлених числових значень та повноти включення всіх складових митної вартості.
Прайс-лист б/н від 01.09.2024 є ціновою пропозицією відправника Nanjing Lile Biotechnology Co. Ltd , тоді як , виробник - JINHU LILE BIOTECHNOLOGY INDUSTRY Co., Ltd CN. В документі вказано, що ціни можуть змінюватись в залежності від ринкових умов, від замовленої кількості та ціни на сировину, яка була використана у виробництві партії товару. Відомостей про вартість сировини не надано. Також, прайс-лист виробника товару відповідно до VII статті ГАТТ повинен бути виданий для загального (широкого) кола покупців та містити весь асортимент продукції, який виробник пропонує для продажу.
Згідно із статтями 53 та 54 МК України декларанту запропоновано надати в 10-денний термін додаткові документи.
Декларант надав додаткові документи: лист ТОВ «АБМ-ТРЕЙД» №10/12 від 10.12.2024 щодо поданих документів.
Декларант не надав додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, про що повідомив листом №10/2024 від 10.12.2024.
У зв`язку з вищевикладеним та керуючись положеннями Угоди про застосування статті VII ГАТТ 1994 року, МК України, також вимогами частини шостої статті 54 МК України передбачено, що у зв`язку із неподанням декларантом документів згідно з переліком, та відповідно до умов, зазначених у частинах другій-четвертій статті 53 МК України митниця може відмовити у визнанні заявленої декларантом митної вартості. У митного органу відсутні підстави для застосування наступних методів визначення митної вартості, а саме: методу 2а (стаття 59 МК України) та методу 2б (стаття 60 МК України) з причини відсутності у митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2в (стаття 62 МК України) та методу 2г (стаття 63 МК України) з причини відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в митного органу та декларанта. У зв`язку з тим, що документи подані для підтвердження митної вартості товарів не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості, та містять вищевказані розбіжності, митницею відповідно до положень статей 55 та 57 МК України з декларантом проведена письмова консультація щодо вибору методу визначення митної вартості товару.
Митну вартість товару визначено за резервним методом згідно зі статтею 64 МК України, згідно рівня раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостей, інформація про які міститься в ЄАІС Держмитслужби, а саме товари на рівні - 1,67 дол.США/кг за МД №UA500500/2024/033979 від 04.10.2024. Митницею за основу для коригування митної вартості взято вартість товару з врахуванням найменування, виробника JINHU LILE BIOTECHNOLOGY INDUSTRY Co., Ltd., країни походження та обсягу ввезеної партії.
Товар був випущений у вільний обіг відповідно до митної декларації №24UA205140077886U5 від 10.12.2024 з наданням гарантій, передбачених частиною сьомою статті 55 МК України (а.с.24, 139 зворот-140).
Позивач, вважаючи протиправним спірне рішення про коригування митної вартості товарів та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, звернувся до суду з відповідними позовними вимогами.
Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно до положень пунктів 23, 24 частини першої статті 4 Митного кодексу України (далі – МК України) митне оформлення - виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення; митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.
Частинами першою та другою статті 51 МК України встановлено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.
Відповідно до частини четвертої статті 58 МК України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.
Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця (частина п`ята статті 58 МК України).
Відповідно до частини першої статті 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
У частині другій цієї статті наведений перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів.
Відповідно до частини другої статті 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:
1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;
2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;
3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);
4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;
5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;
6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;
7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;
8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, перелік яких визначено у частині третій статті 53 МК України.
Частиною першою статті 54 МК України встановлено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
За змістом частини шостої статті 54 МК України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:
1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;
2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;
3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;
4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
Згідно з положеннями статті 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).
Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.
Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні (частина друга статті 58 МК України).
Верховний Суд неодноразово у своїх рішеннях (постанови, від 12.03.2019 у справі №826/2313/16, від 27.03.2020 у справі №540/2605/18, від 25.11.2020 у справі №1.380.2019.001657, від 15.04.2021 у справі №804/14964/15, від 02.05.2024 у справі № 520/22458/23) звертав увагу на те, що обов`язок довести задекларовану митну вартість товару лежить на декларанті. Декларант при митному оформленні імпортованого товару зобов`язаний надати документи за переліком, визначеним частиною другою статті 53 МК України. Митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше. Сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності.
Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву в правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.
Митний орган зобов`язаний зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.
Необхідність витребовування додаткових документів передусім є способом упевнитися у тому, що декларант правильно визначив митну вартість.
Водночас повноваження контролюючого органу витребовувати додаткові документи стосується тільки тих документів, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Не надання декларантом витребовуваних контролюючим органом документів може бути підставою для коригування митної вартості у випадку, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують об`єктивних сумнів щодо достовірності наданої декларантом інформації.
Неподання декларантом документів, зазначених у частинах другій-четвертій статті 53 МК України, не тягне для нього безумовних негативних правових наслідків. Неподання таких документів може тягнути за собою відмову в митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю та, відповідно, коригування митної вартості товарів лише в тому разі, коли у митниці будуть обґрунтовані підстави вважати, що таке неподання зумовило неповноту та/або недостовірність відомостей про митну вартість.
При перевірці судом у разі оскарження декларантом рішення про коригування митної вартості підлягають встановленню обставини та відомості, щодо яких у митного органу виникли сумніви, обґрунтованість причин та підстав витребовування додаткових документів, неможливості визначення митної вартості за обраним декларантом методом та поданими й додатково витребовуваними документами.
Як встановив суд першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що спір між сторонами виник з приводу правильності визначення декларантом митної вартості імпортованого товару.
Разом з цим, згідно матеріалів справи, відповідачем здійснювалась процедура письмових консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав та методу для визначення митної вартості товару відповідно до вимог статей 59 і 60 Митного кодексу України.
Дослідивши подані декларантом згідно із частиною другою статті 53 МК України наявні у нього документи, які подавалися із митною декларацією, колегія суддів поділяє висновок суду першої інстанції, що такі документально підтверджують складові митної вартості, які є обов`язковими при її обчисленні, а сумніви митного органу щодо заявленої митної вартості є безпідставними.
Так, суд першої інстанції встановив та таке підтверджується матеріалами справи, що контрактом №20240914001 від 14.09.2024, укладеним між ТОВ «АБМ-ТРЕЙД» (покупець) та компанією NANJING LILE BIOTECHNOLOGY (Китай) (продавець) було визначено предмет контракту, кількість товару, базисні умови і терміни поставки, ціну та загальну вартість товару, умови оплати (а.с.33-35, 116-118).
Відповідно до положень пункту 1.2. контракту сторони визначили, що номенклатура, кількість, ціна і загальна вартість товару вказуються в додатках (специфікаціях) до контракту, які є його невід`ємною частиною.
Згідно із пунктом 1.3 контракту покупець зобов`язується прийняти та оплатити товар в порядку та строки, встановлені цим Контрактом.
Пунктом 1.4. контракту визначено, що товар виготовляється на замовлення покупця. Поставка товару здійснюється продавцем партіями. На кожну партію товару, до початку процесу його виготовлення і поставки, сторони контракту узгоджують і підписують специфікацію до контракту, яка є для покупця підставою для перерахування попередньої оплати вартості товару, а для постачальника підставою для початку процесу виготовлення товару.
Згідно із пунктом 1.5. вказаного контракту загальний обсяг і умови поставок визначаються згідно з додатками (специфікаціям) до даного контракту, які є його невід`ємною частиною.
Відповідно до пункту 2.2. контракту строк поставки кожної партії товару затверджується сторонами в додатку (специфікації) до контракту на конкретну партію Товару. У будь-якому випадку строк поставки не повинен перевищувати 180 календарних днів з моменту отримання продавцем попередньої оплати за товар від покупця.
Згідно із специфікацією №1 від 14.09.2024 до вказаного контракту сторони контакту домовилися про поставку яблучної кислоти в кількості 22 тонни на загальну суму 29920,00 Доларів США. Умови поставки CIF Клайпеда, Литва. Умови оплати: 70% передоплата та 30% по копії коносамента протягом п`яти робочих днів (а.с.36, 124).
Відповідно до проформи інвойсу №20240914001 від 14.09.2024 сторонами контракту було узгоджено поставку товару загальною вартістю 29920,00 Доларів США (а.с.31, 134).
На виконання умов контракту, на підставі рахунку-фактури (комерційного інвойсу) №202411914001 від 14.09.2024 компанія NANJING LILE BIOTECHNOLOGY поставила позивачу відповідний товар в кількості 22 тонни на загальну суму 29 920,00 Доларів США (а.с.32, 130).
Вартість за одиницю (за один кілограм) товару, зазначена в інвойсі №202411914001 від 14.09.2024 (1,36 Доларів США), узгоджується із прайс-листом б/н від 01.09.2024 (а.с.30, 123 зворот), в якому визначена саме така вартість товару (в разі постачання товару більше 10 тонн).
Ціна товару в інвойсі №202411914001 від 14.09.2024 (29 920,00 Доларів США) відповідає ціні, зазначеній в проформа інвойс №20240914001 від 14.09.2024 (а.с.31, 134), а також загальній фактурній вартості, зазначеній в МД №24UA205140077548U3 від 09.12.2024 (графа 22) (а.с.23, 144).
Оплата за товар була проведена позивачем в повному обсязі, а саме: згідно із банківським платіжним документом від 25.09.2024 на суму 20 944,00 Доларів США (а.с.37, 133) та згідно із банківським платіжним документом від 08.11.2024 на суму 8 976,00 Доларів США (а.с.38, 132 зворот).
Таким чином, як і визначено у специфікації №1 від 14.09.2024, позивачем було здійснено перший етап оплати товару (передоплату) в сумі 20 944,00 Доларів США, що становить 70 % загальної вартості товару.
Решта вартості товару в сумі 8 976,00 Доларів США, що становить 30 % загальної вартості товару, була сплачена позивачем після завантаження товару.
За змістом платіжної інструкції можна ідентифікувати сторін зовнішньоекономічної операції купівлі-продажу, при цьому в призначенні платежу вказано, що оплата проводиться відповідно до контракту №20240914001 від 14.09.2024 та інвойсу №202411914001 від 14.09.2024.
Однією із підстав для прийняття оскаржуваного рішення слугувало те, що згідно рахунку-фактури про надання транспортно-експедиційних послуг №18 від 09.12.2024 та довідки про транспортні витрати №7 від 09.12.2024 заявлена вартість перевезення вантажу за маршрутом Клайпеда (Литва) до кордону України становить 64400,00 грн. Відповідно документу №24L0004229 від 06.12.2024 імпортер оплатив перевезення в сумі 870 Євро. Проте відсутній розрахунок для перевірки заявлених числових значень та повноти включення всіх складових митної вартості.
Надаючи оцінку таким доводам митного органу, суд зазначає наступне.
Так, як вбачається із матеріалів справи між компанією UAB Transocean Lietuva (експедитор) та ТОВ «АБМ-ТРЕЙД» (замовник) було укладено договір №2024/11/27 від 27.11.2024 (а.с.39-42), згідно із пунктом 1.2 якого клієнт замовляє, а експедитор бере на себе експедирування вантажів через морські та річкові порти, залізницею та автомобільним транспортом, включаючи складування та зберігання вантажу від імені та за рахунок клієнта.
На підставі вказаного договору позивачу був виставлений рахунок на оплату №24L0004229 від 06.12.2024 на суму 870 Євро (а.с.43, 130 зворот).
Перевезення товару здійснювалось згідно із автотранспортною накладною (CMR) від 06.12.2024 (а.с.134 зворот).
Перевезення товару за маршрутом Клайпеда (Литва) – смт. Локачі (Україна) здійснювалось ФОП ОСОБА_1 на підставі договору-заявки перевезення вантажів №126-А від 06.12.2024 (а.с.45, 125 зворот).
Згідно із довідкою ФОП ОСОБА_1 №7 від 09.12.2024 вартість транспортних послуг з перевезення за маршрутом м. Клайпеда (Литва) - до кордону України (м/п «Дорогуськ – Ягодин») автомобілем DAF ВК 2240 IM / НОМЕР_1 становить 64 400,00 грн: та від м/л «Дорогуськ – Ягодин» до смт Локачі Волинська обKFCNM (Україна) – 27 600,00 грн. Страхування вантажу не проводилося (а.с.46, 125).
Верховний Суд в постановах від 31.05.2019 у справі №804/16533/14, від 07.07.2023 у справі №803/718/17 вказав, що якщо закон не визначає доказ (докази), винятково яким (-ми) має підтверджуватися розмір витрат на перевезення, то такі витрати можуть підтверджуватися будь-якими доказами. Митний кодекс України не визначив вид доказів, якими має підтверджуватися розмір витрат на перевезення товарів (не вказав, що такими доказами можуть бути лише фінансові та/або бухгалтерські документи), а тому довідка про транспортні витрати є допустимим доказом на підтвердження витрат на перевезення товарів.
Вказаної правової позиції суд дотримується при вирішенні даного спору та зазначає, що подана позивачем на підтвердження транспортних витрат довідка є належним доказом їх понесення.
При цьому, зазначені вище документи підтверджують доводи позивача про те, що згідно із МД №24UA205140077548U3 від 09.12.2024 до митної вартості товару було включено: вартість товару – 29 920,00 Доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ (41,4446) станом на 09.12.2024 - 1 240 022,40 грн; вартість послуг, наданих компанією UAB Transocean Lietuva - 870,00 Євро, що еквівалентно за курсом НБУ (43,8567) станом на 09.12.2024 - 38 155,33 грн; вартість послуги із міжнародного перевезення ФОН ОСОБА_1 по маршруту Клайпеда (Литва) - м/п «Дорогуськ-Ягодин» - 64 400,00 грн. Загалом 1 342 577,76 грн, що і було відображено в графі 12 МД.
В оскаржуваному рішенні митний орган також зазначає, що відповідно до пункту 3.5 зовнішньоекономічного договору (контракту) №20240914001 від 14.09.2024 у вартість товару включається вартість упаковки, маркування, вартість тари, палет, навантаження і сертифікату походження. Однак, декларантом не надано числовий розрахунок для перевірки зазначеного. 
Надаючи оцінку таким доводам митного органу, суд зазначає, що у додаткових поясненнях від 10.12.2024 №10/12 (а.с.26-29, 126 зворот-129) позивач повідомляв митний орган, що обов`язок упаковки та маркування товару покладається на продавця, дані витрати входять до ціни товару та не підлягають відшкодуванню. З жодних документів - ні з договору, укладеного між продавцем та покупцем, ні з тих, які видані продавцем, не випливає інше.
Крім цього, у спірному рішенні відповідач вказав, що прайс-лист б/н від 01.09.2024 є ціновою пропозицією відправника NANJING LILE BIOTECHNOLOGY Co. Ltd, тоді як виробник - JINHU LILE BIOTECHNOLOGY INDUSTRY Co., Ltd CN. В документі вказано, що ціни можуть змінюватись в залежності від ринкових умов, від замовленої кількості та ціни на сировину, яка була використана у виробництві партії товару. Відомостей про вартість сировини не надано. Також, прайс-лист виробника товару відповідно до VII статті ГАТТ повинен бути виданий для загального (широкого) кола покупців та містити весь асортимент продукції, який виробник пропонує для продажу.
З цього приводу суд першої інстанції правильно зазначив, що прайс-лист - це довідник цін (тарифів) на товари та/або види послуг, який адресований невизначеному колу покупців. 
Суд зауважує, що наданий до митного оформлення прайс-лист оформлений на фірмовому бланку, в якому міститься інформація про вартість за одиницю (за один кілограм) товару. Вказаний прайс-лист оформлений для широкого кола осіб, адже не містить конкретного адресата, а ціна за одиницю (за один кілограм) товару визначена в залежності від кількості поставленого товару (1,36 кг/Доларів США у разі поставки більше 10 тонн, та 1,50 Доларів США у разі поставки менше 10 тонн). Такий документ скріплений печаткою та підписом посадової особи компанії, тому не повинен викликати будь-яких сумнівів у його належності.
З урахуванням наведеного суд вважає безпідставною вимогу митного органу надати договір із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів та рахунків про здійснення платежів третім особам на користь продавця, оскільки доказів того, що позивач вступав у договірні відносини із третіми особами матеріали справи не містять.
Також витребовуючи висновок про вартісні та якісні характеристики оцінюваного товару, підготовлений спеціалізованими експертними організаціями, відповідач не навів обґрунтування, які складові митної вартості такий документ має підтвердити та яким чином він надасть можливість підтвердити чи спростувати відомості офіційно виданих продавцем товару документів щодо ціни товару, недійсність чи ознаки підробки щодо яких не виявлено.
Так само ненадання виписки з бухгалтерської документації за умов, відповідно до яких товар ввозився на митну територію України, не може позбавляти позивача можливості декларувати товар на підставі документів, що підтверджують ціну товару та які були сформовані (виписані) продавцем.
Окрім того, суд вважає безпідставною вимогу митного органу про надання декларації країни відправлення, яка в розумінні частини другої статті 53 МК України не є документом, який підтверджує митну вартість товарів, натомість відповідно до частини шостої статті 53 МК України їх декларант може подати за власним бажанням. Також копію митної декларації країни відправлення декларант або уповноважена ним особа подає на письмову вимогу митного органу за наявності умов, визначених частиною третьою статті 53 МК України. Однак у цій справі відповідач не довів наявність умов, які зумовлюють необхідність подання декларантом додаткових документів. Митна декларація країни відправлення може лише підтверджувати проходження товару (вантажем) митного оформлення в країні відправлення, однак ніяк не може підтверджувати чи спростовувати числове значення заявленої митної вартості товару.
З аналогічних підстав суд вважає безпідставною вимогу митного органу про надання каталогу, специфікацій, прейскурантів виробника товару, які в розумінні частини другої статті 53 МК України також не є документом, який підтверджує митну вартість товарів.
Приписами пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України передбачено, що прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити, зокрема, наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування.
Натомість у спірному рішенні митний орган лише вказав номер та дату митної декларації (МД від 04.10.2024 №500500/2024/033979), на основі якої було здійснено коригування митної вартості товару, без порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом, що не дає підстав вважати вказане рішення обґрунтованим та мотивованим.
За усталеною та послідовною практикою Верховного Суду (постанови від 10 червня 2021 року у справі №815/6854/17, від 14 липня 2020 року у справі №809/1734/16) приписами МК України встановлено, що митний орган, здійснюючи митний контроль, зокрема, при визначені митної вартості, має діяти у спосіб, який визначено МК України. При цьому наявна інформація, яка міститься в АСАУР, повинна мати лише допоміжний характер. Митним законодавством встановлений вичерпний перелік документів, які зобов`язаний надати декларант на підтвердження митної вартості товару. Наявність в АСАУР інформації про те, що митна вартість раніше імпортованих товарів, випущених у вільний обіг, є більшою, ніж задекларована декларантом, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення контролю митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом та її визначенні за іншим методом, адже торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, наявність знижок тощо). АСАУР не може містити усієї інформації, що стосується суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності, товарів і умов їх продажу, тому такі дані не можуть мати більше значення, ніж надані декларантом первинні документи про товар.
Отже, формально нижчий рівень митної вартості імпортованого товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватись як заниження декларантом митної вартості та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою та самостійною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості.
А тому, під час судового розгляду справи з`ясовано, що позивач (декларант) для підтвердження заявленої митної вартості товару подав до митного органу всі необхідні для цього документи, які містять достатні відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, а також відомості про ціну, яка була сплачена за товар.
Із змісту представлених документів можна чітко та однозначно встановити вартість придбання товару, при цьому наявність будь-яких обставин, що є визначальними за цих умов та змінюють його вартість, відповідачем не доведено.
Враховуючи встановлені обставини справи та норми чинного законодавства, суд апеляційної інстанції поділяє висновок суду першої інстанції, що подані позивачем до митного оформлення документи були достатніми для підтвердження заявленої за ціною договору митної вартості товару. При цьому подані документи не містили розбіжностей чи ознак підробки, водночас підтверджували числові значення митної вартості товару.
Звідси, наявність належних підстав для коригування митної вартості відповідачем не доведена в судовому порядку, а тому спірне рішення відповідача про коригування митної вартості товарів та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення є необґрунтованим та безпідставним, що має наслідком визнання їх протиправними та скасування.
Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.
Згідно позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформованої, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).
Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Зважаючи на викладене вище, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення суду — без змін. Доводи апеляційної скарги не спростовують рішення суду першої інстанції.
Щодо розподілу судових витрат, то такий у відповідності до ст.139 КАС України не здійснюється.
Керуючись статтями 139, 229, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Волинської митниці залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 02 травня 2025 року у справі № 140/455/25 – без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає. Крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя	 	С. М. Кузьмич 	
судді	 	А. Р. Курилець 	
 	 	О. І. Мікула