Справа № 395/2095/25 
Провадження № 1-кп/395/28/2026 
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2026 року	м. Новомиргород	

Новомиргородський районний суд Кіровоградської області у складі:
головуючого – судді ОСОБА_1 , 
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 , 
обвинуваченої ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Новомиргороді кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12025121090000396 від 05 вересня 2025 року по обвинуваченню: 
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Журовка, Шполянського району, Черкаської області, українки, громадянки України, непрацюючої, освіта середня, неодруженої, маюча на утриманні двох неповнолітніх дітей, проживаючої без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, 
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.4 КК України, 

ВСТАНОВИВ:

04 липня 2025 року приблизно о 18 год 00 хв, ОСОБА_4 , достовірно знаючи про те, що Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» введено в Україні воєнний стан із 05 год 30 хв 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який затверджено Законом України № 2102-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 та який неодноразово продовжений востаннє Указом Президента України від 15 квітня 2025 року № 235/2025 строком на 90 діб, перебувала в домоволодіння потерпілої ОСОБА_5 , де допомагала останній по господарству. Перебуваючи в одній із кімнат будинку за вказаною вище адресою, ОСОБА_4 у шафі помітила металеву коробку. Достовірно знаючи, що в металевій коробці зберігаються грошові кошти у вигляді валюти потерпілої ОСОБА_5 , у ОСОБА_4 раптово виник злочинний намір на таємне викрадення чужого майна. Реалізовуючи злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи, що посягає на чужу власність на яку не має ніякого права, передбачаючи спричинення матеріальної шкоди і бажаючи завдати таку шкоду, ОСОБА_4 впевнившись, що потерпіла ОСОБА_5 перебуває в іншій кімнаті та не спостерігає за її діями, шляхом вільного доступу, із шафи таємно, умисно викрала металеву коробку в якій знаходились грошові кошти в сумі 1700 доларів США, що згідно офіційного курсу Національного банку України станом на 04 липня 2025 року становить 70930,63 гривень та 450 євро, що згідно офіційного курсу Національного банку України станом на 04 липня 2025 року становить 22129, 11 гривень. Після чого викрадені грошові кошти ОСОБА_4 обернула на свою користь та розпорядилася ними на власний розсуд, чим спричинила потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 93059,74 гривень. 
Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.4 КК України, визнала повністю та пояснила, що вона 04 липня 2025 року приблизно о 18 год. 00 хв. перебувала в домоволодінні потерпілої ОСОБА_5 , де допомагала останній по господарству. Перебуваючи в одній із кімнат будинку у шафі помітила металеву коробку. Знаючи, що в ній зберігаються грошові кошти у вигляді валюти, викрала металеву коробку в якій знаходились грошові кошти в сумі 1700 доларів США та 450 євро. Після чого з викраденим майном, вона з місця вчинення кримінального правопорушення зникла та викраденим розпорядилася на власний розсуд.
Дослідивши докази у відповідності з вимогами ст. 349 ч.3 КПК України, оскільки як обвинувачена, потерпіла, так і прокурор, не оспорюють фактичні обставини справи, суд вважає, що дії обвинуваченої ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ч.4 ст. 185 КК України, так як вона вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчиненого в умовах воєнного стану.
При призначенні покарання обвинуваченій суд у відповідності до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної, обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання.
Обвинувачена ОСОБА_4 вчинила тяжкий умисний злочин, неодружена, не працює, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, за місцем проживання характеризується посередньо. 
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченій - є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченій, судом не встановлено.
Згідно досудової доповіді Новомиргородського районного сектору з питань пробації філії Державної установи «Центр пробації» в Кіровоградській області від 02.11.2025 року щодо неповнолітнього ОСОБА_4 встановлено, що беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченої, спосіб її життя, історію правопорушень та середню ймовірність вчинення повторного правопорушення, орган пробації дійшов висновку про можливість виправлення ОСОБА_4 без ізоляції від суспільства, рівень небезпеки для суспільства середній.
Враховуючи наявність двох пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставин, особу обвинуваченої ОСОБА_4 , її оцінку та висновки щодо вчиненого злочину, суд вважає, що виправлення обвинуваченої можливе без ізоляції її від суспільства, у зв`язку з чим обвинувачену на підставі ст.75 КК України необхідно звільнити від відбування покарання з випробуванням та встановленням їй іспитового строку, зобов`язавши її у відповідності до ст.76 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
До набрання вироком законної сили щодо ОСОБА_4 підстав для обрання запобіжного заходу немає, оскільки відповідних клопотань щодо застосування запобіжного заходу до суду не надійшло.
Що стосується вирішення цивільного позову, то слід зазначити наступне.
У кримінальному провадженні потерпіла ОСОБА_5 звернулася до суду з позовом до обвинуваченої ОСОБА_4 та просила суд стягнути з ОСОБА_4 на її користь майнову шкоду в сумі 92 445 грн. та 50 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.
Потерпіла в судовому засіданні підтримала позов повністю та просила його задовольнити.
Обвинувачена ОСОБА_4 в судовому засіданні визнала позовні вимоги та не заперечувала проти його задоволення.
Вирішуючи питання про позовні вимоги у справі, суд враховує, що у відповідності до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдану майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
У судовому засіданні беззаперечно встановлено, що неправомірними діями обвинуваченої ОСОБА_4 спричинена матеріальна шкода потерпілій ОСОБА_5 , яка пов`язана з втратою грошових коштів. Тому на підставі викладеного, суд вважає за необхідне позовну заяву потерпілої ОСОБА_5 до обвинуваченої ОСОБА_4 в частині стягнення матеріальної шкоди задовольнити в повному обсязі, оскільки такі витрати повністю підтвердженні письмовими доказами, у зв`язку з чим з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 необхідно стягнути матеріальну шкоду в розмірі 92 445,00 гривень.
У відповідності до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 4 (із змінами і доповненнями) «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (далі Постанова) оскільки питання відшкодування моральної шкоди регулюються законодавчими актами, введеними у дію в різні строки, суду необхідно в кожній справі з`ясовувати характер правовідносин сторін і встановлювати якими правовими нормами вони регулюються, чи допускає відповідне законодавство відшкодування моральної шкоди при даному виді правовідносин, коли набрав чинності законодавчий акт, що визначає умови і порядок відшкодування моральної шкоди в цих випадках, та коли були вчинені дії, якими заподіяно цю шкоду. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.
У судовому засіданні безсумнівно встановлено, що внаслідок винних дій обвинуваченої потерпілій спричинена моральна шкода, яка виразилася в тому, що вона отримала психологічний стрес, пережила і продовжує переживати емоційний стрес, обурення та фізичну безпорадність, погіршення стану здоров`я через тривожність, безсоння та нервову напругу. 
Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, враховує характер та обсяг фізичних і душевних страждань, які зазнала потерпіла, характеру немайнових втрат, часу та зусиль, необхідних для відновлення емоційного стану.
Суд приходить до висновку про необхідність повного задоволення позовної заяви потерпілої, що стосується стягнення з обвинуваченої ОСОБА_4 моральної шкоди та вважає за необхідне стягнути з останньої на користь ОСОБА_5 50 000 гривень у рахунок відшкодування моральної шкоди.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.
Судові витрати по справі відсутні.
Керуючись ст.ст. 369-371, 373, 374, 376 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4  визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 від призначеного покарання звільнити з випробуванням з встановленням їй іспитового строку на 3 (три) роки, зобов`язавши її у відповідності до ст.76 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_4 задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 матеріальну шкоду в розмірі 92 445,00 гривень, моральну шкоду в розмірі 50 000 гривень, а всього стягнути 142 445 (сто сорок дві тисячі чотириста сорок п`ять) гривень 00 копійок.
Речові докази, після набрання вироком законної сили: DVD-R диск з відео файлом – залишити у матеріалах кримінального провадження.
На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Кропивницького апеляційного суду через Новомиргородський районний суд Кіровоградської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.

Суддя Новомиргородського районного суду 
Кіровоградської області ОСОБА_6