П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/14941/25 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Салюк П.І. 
Суддя-доповідач - Боровицький О. А. 
15 квітня 2026 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Боровицького О. А. 
суддів: Курка О. П.  Ватаманюка Р.В. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 08 грудня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, 
В С Т А Н О В И В :
Позивач звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 08 грудня 2025 року у задоволені адміністративного позову відмовлено.
Не погоджуючись з даним рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.
Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що фізична особа-підприємець ОСОБА_1 є суб`єктом господарювання, яка здійснює діяльність в кіоску за адресою: Хмельницька область, Хмельницький район, м. Хмельницький, вул. Староміська, 31 кіоск.
Головне Управління ДПС у Хмельницькій області відповідно до направлення на перевірку від 08.05.2025 №3061, керуючись п.п.20.1.10. п.20.1 Податкового кодексу України та ст.20, п.75.1. ст.75 та на підставі п.п.80.2.5 п.80.2. ст.80, наказу Головного управління ДПС у Хмельницькій області №2017-17 від 08.05.2025 року, провело з 08 травня 2025 року фактичну перевірку у закладі торгівлі, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , тривалістю 10 діб.
За результатами перевірки складено акт фактичної перевірки від 16.05.2025 №8988/22-01-09-01/ НОМЕР_1 , яким встановлено порушення вимог:
- п. 9 ст. 65 Закону №3817, а саме зберігання тютюнових виробів (сигарет), які не обклеєні марками акцизного податку встановлено зразка.;
- п. 1, 2 ст. 3 розділу ІІ Закону України від 06.07.1995 року №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», а саме відсутність документів, що підтверджують походження тютюнових виробів (сигарет), які на момент перевірки перебували у закладі торгівлі (кіоску).
Фактична перевірка податковим органом проводилась одночасно з обшуком працівниками поліції. В акті фактичної перевірки зазначено, що тютюнові вироби вилучені з обігу працівниками Національної поліції України, про що є відмітка в п. 4.5 акта..
Згідно з актом від 16.05.2025 №429/22-01-09-01/ НОМЕР_1 ФОП ОСОБА_1 відмовилась від підпису та отримання другого примірника акта фактичної перевірки.
Акт фактичної перевірки надіслано засобами поштового зв`язку 19.05.2025 та отримано ОСОБА_1 21.05.2025, про що свідчить особистий підпис на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення.
За результатами перевірки прийнято податкове повідомлення-рішення форми «С» від 10.06.2025 №0/12410/09-01, яким застосовано штрафні санкції в сумі 392610,00 грн, встановлено порушення п. 12 ст. 3 Закону України від 06.07.1995 року №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»»; Податкове повідомлення-рішення форми «С» від 10.06.2025 №0/12408/09-01, яким застосовано штрафні санкції в сумі вартості не облікованих товарів - 196305,00 грн., встановлено порушення п. 9 ст. 65 Закону України від 18.06.2024 №3817-ІХ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту, спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах та пального».
Податкові повідомлення-рішення 11.06.2025 були надіслані засобами поштового зв`язку на адресу ОСОБА_1 « АДРЕСА_2 ». Лист з податковими повідомленнями-рішеннями повернувся на адресу податкового органу 26.06.2025 у зв`язку із закінченням терміну зберігання.
Вважаючи протиправними податкові повідомлення-рішення, позивач звернулася до суду з цим позовом.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України) (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), який визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 ПК України визначено, що контролюючими органами є податкові органи (центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальні органи) - щодо дотримання законодавства з питань оподаткування (крім випадків, визначених підпунктом 41.1.2 цього пункту), законодавства з питань сплати єдиного внеску, а також щодо дотримання іншого законодавства, контроль за виконанням якого покладено на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, чи його територіальні органи.
Згідно з підпунктом 212.1.11 пункту 212.1 статті 212 ПК України, підпунктами 191.1.4, 191.1.14, 191.1.16 пункту 191.1 статті 191 ПК України контролюючі органи виконують, зокрема, такі функції: здійснюють контроль за дотриманням суб`єктами господарювання установлених законодавством обов`язкових вимог щодо забезпечення можливості розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), проведення розрахункових операцій, а також за наявністю ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, наявністю торгових патентів; проводять відповідно до законодавства перевірки платників податків; здійснюють контроль у сфері виробництва, обігу та реалізації підакцизних товарів, контроль за їх цільовим використанням, забезпечують міжгалузеву координацію у цій сфері; здійснюють заходи щодо запобігання та виявлення порушень законодавства у сфері виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального.
Способом здійснення податкового контролю є перевірки щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.
Пункт 75.1 статті 75 ПК України визначає, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Згідно підпункту 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).
Відповідно до пункту 80.2 статті 80 ПК України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з перелічених у даному пункті підстав.
Відповідно до підпункту 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України фактична перевірка може проводитися у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, у тому числі із забезпеченням можливості проведення розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій, та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів.
Підпунктом 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України передбачено альтернативні підстави проведення фактичної перевірки, які можуть застосовуватися як в сукупності, так і кожна окремо, а саме:
- у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, і пального та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, та/або масовими витратомірами;
- здійснення функцій, визначених законодавством у сфері регулювання виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального.
Тобто, здійснення функцій, визначених законодавством у сфері регулювання виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального є самостійною обставиною, з якою законодавець пов`язує право контролюючого органу проводити фактичні перевірки суб`єктів господарювання та не вимагає наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства.
У даному випадку, достатньо факту покладення на контролюючий орган здійснення контролю за дотриманням норм законодавства у відповідній сфері правовідносин (виробництво і обіг спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах та пального).
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 12.08.2021 по справі №140/14625/20.
Суд встановив, що підставою для проведення фактичної перевірки зазначено підпункти 80.2.2 та 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України.
В наказі Головного управління ДПС у Хмельницькій області «Про проведення фактичної перевірки» від 08.05.2025 року №2027-П, поряд з пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України зазначено також фактичну підставу її призначення, а саме: з метою здійснення контролю за дотриманням вимог законодавства під час провадження діяльності, пов`язаної з обігом алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального.
Суд встановив, що оскільки контролюючий орган призначив фактичну перевірку на підставі реалізації покладених на нього функцій контролю у сфері виробництва й обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального, він не був зобов`язаний зазначати в наказі конкретну інформацію про можливі порушення з боку позивача. Разом із тим, суд враховує правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 26 березня 2024 року у справі №420/9909/23, відповідно до якої незаконність дій контролюючого органу при призначенні чи проведенні перевірки не є предметом окремого позову, але може бути підставою для оскарження рішень, ухвалених за її результатами. При цьому підлягають врахуванню лише ті порушення процедури, які вплинули або могли об`єктивно вплинути на правильність висновків перевірки та, відповідно, на законність і обґрунтованість прийнятого рішення.
Досліджуючи правомірність винесеного податкового повідомлення-рішення від 10.06.2025 №0/12408/09-01, яким застосовано штрафні санкції в сумі вартості не облікованих товарів - 196305,00 грн, суд встановив таке.
Розділ ІІ Закону №265/95-ВР врегульовує питання порядку проведення розрахунків суб`єктами господарювання. У статті 3, яка міститься у зазначеному розділі, перелічено низку обов`язків, які висуваються законодавцем до суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції у готівковій та/або безготівковій формі.
До 01 січня 2022 року пункт 12 статті 3 Закону №265/95-ВР передбачав, що суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів, здійснювати продаж лише тих товарів (послуг), що відображені в такому обліку.
При цьому суб`єкт господарювання зобов`язаний надати контролюючим органам під час проведення перевірки документи (у паперовій або електронній формі), які підтверджують облік та походження товарів, що на момент перевірки знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті).
Законом №1914-IX, який набрав чинності 01 січня 2022 року, пункт 12 статті 3 Закону №265/95-ВР викладено в наступній редакції: «Суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів, здійснювати продаж лише тих товарів, що відображені в такому обліку. Порядок та форма обліку товарних запасів для фізичних осіб - підприємців, у тому числі платників єдиного податку, встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. При цьому суб`єкт господарювання зобов`язаний надати контролюючим органам на початок проведення перевірки документи (у паперовій або електронній формі), що підтверджують облік та походження товарних запасів (зокрема, але не виключно, документи щодо інвентаризації товарних запасів, документи про отримання товарів від інших суб`єктів господарювання та/або документи на внутрішнє переміщення товарів), які на момент перевірки знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті)».
Таким чином, пункт 12 статті 3 Закону №265/95-ВР зобов`язує суб`єктів господарювання (як юридичних осіб, так і фізичних осіб-підприємців (за виключенням перелічених в абзаці 3 цієї норми осіб)) вести облік товарних запасів і у разі проведення перевірки надати документи (у паперовій або електронній формі), що підтверджують облік та походження тих товарних запасів, які на момент перевірки знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті). При цьому до 01 січня 2022 року суб`єкт господарювання зобов`язаний був надати такі документи під час проведення перевірки, а після цієї дати такий обов`язок має бути виконаним саме на початок її проведення.
Разом з тим, відповідальність за порушення вимог Закону №265/95-ВР унормована приписами розділу V цього Закону.
Стаття 20 Закону №265/95-ВР (із змінами, внесеними Законом №1914-IX) передбачає, що до суб`єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, та/або не надали під час проведення перевірки документи, які підтверджують облік товарів, що знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті), за рішенням контролюючих органів застосовується фінансова санкція у розмірі вартості таких товарів, які не обліковані у встановленому порядку, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Такі вимоги не поширюються на фізичних осіб - підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість (крім тих, які здійснюють діяльність з реалізації технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту, а також лікарських засобів та виробів медичного призначення, ювелірних та побутових виробів з дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення та напівдорогоцінного каміння).
Судом встановлено, що ФОП ОСОБА_1 здійснює реалізацію підакцизних товарів та перебуває на загальній системі оподаткування, внаслідок чого зобов`язана вести облік товарних запасів та здійснювати продаж лише тих товарів, що відображені в такому обліку.
Міністерством фінансів України наказом від 03.09.2021 №496 затверджено «Порядок ведення обліку товарних запасів для фізичних осіб - підприємців, у тому числі платників єдиного податку» (далі - Порядок №496).
Порядок №496 визначає правила ведення обліку товарних запасів та поширюється на фізичних осіб - підприємців, у тому числі платників єдиного податку (далі ФОП), які відповідно до Закону зобов`язані вести облік товарних запасів та здійснювати продаж лише тих товарів, що відображені в такому обліку, та осіб, які фактично здійснюють продаж товарів (надання послуг) та/або розрахункові операції в місці продажу (господарському об`єкті) такого ФОП.
Облік товарних запасів здійснюється ФОП шляхом постійного внесення до Форми ведення обліку товарних запасів інформації про надходження та вибуття товарів на підставі первинних документів, які є невід`ємною частиною такого обліку (пункт 1 розділу 2 Порядку № 496).
Первинні документи, на підставі яких внесено записи до Форми обліку, є обов`язковими додатками до такої форми. Внесення даних до Форми обліку щодо надходження товарів на підставі первинних документів здійснюється до початку їх реалізації.
Згідно із абзацом 1 пункту 2 Розділу І Порядку №496 документами, які підтверджують облік та походження товарів є Форма ведення обліку товарних запасів, визначена додатком до цього Порядку (далі Форма обліку), та первинні документи.
ФОП, яка здійснює діяльність у декількох місцях продажу (господарських об`єктах), веде облік товарних запасів також за кожним окремим місцем продажу (господарським об`єктом) на підставі первинних документів, які підтверджують отримання товарів такою ФОП або окремим місцем продажу (господарським об`єктом), та/або первинних документів на внутрішнє переміщення товарів між ФОП та його окремими місцями продажу (господарськими об`єктами). Первинні документи на внутрішнє переміщення товарів є невід`ємною частиною такого обліку.
Первинні документи, на підставі яких внесено записи до Форми обліку, є обов`язковими додатками до такої форми. Внесення даних до Форми обліку щодо надходження товарів на підставі первинних документів здійснюється до початку їх реалізації.
Пунктом 11 Розділу ІІ Порядку №496 передбачено, що форма обліку, первинні документи, які підтверджують облік та походження товарів, надаються посадовій особі контролюючого органу на її вимогу під час проведення перевірки.
У разі якщо оригінали первинних документів відсутні у місці продажу, посадовій особі контролюючого органу можуть бути надані копії таких первинних документів з подальшим пред`явленням їх оригіналів до закінчення перевірки (за потреби). Такі документи надаються особисто ФОП або особою, яка фактично здійснює продаж товарів (надання послуг) та/або розрахункові операції в місці продажу (господарському об`єкті) такої ФОП.
Форма обліку в електронній формі на вимогу посадових осіб контролюючого органу має бути візуалізована у форматі, який дозволяє такій особі здійснити його перегляд та/або копіювання.
Таким чином, згідно з вимогами порядку №496 Форма обліку повинна містити відомості про усі первинні документи, накладні, транспортні документи, митні декларації, акти закупки, фіскальні чеки, товарні чеки, інші документи, що містять реквізити, які дозволяють ідентифікувати постачальника та отримувача товару, дату проведення операції, найменування, кількість та вартість товару, а зазначення таких реквізитів у Формі обліку повинне співпадати з кореспондуючими у первинних документах, котрі є невід`ємною частиною такого обліку.
Окрім того, пункт 12 статті 3 Закону №265/95-ВР, що в даних правовідносинах є спеціальною нормою, зобов`язує суб`єктів господарювання (як юридичних осіб, так і фізичних осіб-підприємців (за виключенням перелічених в третьому абзаці цієї норми осіб)) вести облік товарних запасів і у разі проведення перевірки надати документи (у паперовій або електронній формі), що підтверджують облік та походження тих товарних запасів, які на момент перевірки знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті). При цьому, такий обов`язок має бути виконаним саме на початок її проведення.
Суд встановив, що позивач під час фактичної перевірки не надав жодних документів, які підтверджують облік та походження товарів, що перебували в місці продажу, як того вимагають Закон №265/95-ВР та Порядок №496. Крім того, жодних таких документів позивач не подав і до суду.
Досліджуючи правомірність винесеного податкового повідомлення-рішення від 10.06.2025 №0/12410/09-01, суд встановив таке.
З 27 липня 2024 року набрав чинності Закон України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального" № 3817-IX (далі за текстом - Закон № 3817-IX), яким регулюються спірні правовідносини.
Частиною 1 Перехідних положень Закону № 3817 визначено, що законодавчі та інші нормативно-правові акти, що стосуються виробництва та обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин,що використовуються в електронних сигаретах, та пального, діють у частині, що не суперечить цьому Закону.
Тютюнові вироби - сигарети з фільтром або без фільтра, цигарки, сигари, сигарети, а також люльковий, нюхальний, смоктальний, жувальний тютюн, махорка та інші вироби з тютюну чи його замінників, інші відмінні від рідин, що використовуються в електронних сигаретах, нікотиновмісні продукти, їх замінники для куріння, нюхання, смоктання, жування чи вдихання без горіння шляхом нагрівання (п. 85 ч. 1 ст. 1 Закону №3817).
Відповідно до п.п. 14.1.252 п. 14.1 ст. 14 ПК України, тютюнові вироби - сигарети з фільтром або без фільтру, цигарки, сигари, сигарети, а також люльковий, нюхальний, смоктальний, жувальний тютюн, махорка та інші вироби з тютюну чи його замінників, інші відмінні від рідин, що використовуються в електронних сигаретах, нікотиновмісні продукти, їх замінники для куріння, нюхання, смоктання, жування чи вдихання без горіння шляхом нагрівання.
Отже, з аналізу вищенаведених норм вбачається, що під поняття тютюнові вироби підпадають всі вироби (не залежно від складу і походження) для куріння, нюхання, смоктання, жування чи вдихання без горіння шляхом нагрівання.
Так, Постановою Кабінету Міністрів України від 02.06.2003 року №790, затверджено «Порядок застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» (далі Порядок №790).
Відповідно до пункту 5 Порядку №790 підставою для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій є, зокрема, матеріали правоохоронних, податкових та інших органів виконавчої влади щодо недотримання суб`єктами підприємницької діяльності вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про виробництво та обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.
Тютюнові вироби, які виробляються в Україні, а також ті, що ввозяться на митну територію України, позначаються марками акцизного податку в порядку, визначеному законами України (ч. 9 ст. 65 Закону № 3817).
Наявність наклеєної в установленому порядку марки акцизного податку встановленого зразка на пачці (упаковці) тютюнового виробу, є однією з умов для ввезення на митну територію України і продажу таких товарів споживачам, а також підтвердженням сплати податку та легальності ввезення товарів (п. 226.2 ст. 226 ПК України).
Ввезення на митну територію України, зберігання, транспортування, прийняття на комісію з метою продажу та продаж на митній території України не маркованих в установленому порядку алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, забороняються (п. 226.11 ст. 226 ПК України).
Відповідальність за вказане порушення передбачена п. 11 ч. 2 ст. 73 Закону № 3817 до суб`єктів господарювання за вчинені правопорушення застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу в таких розмірах - виробництво та/або зберігання, та/або транспортування, та/або реалізація фальсифікованих алкогольних напоїв чи тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, алкогольних напоїв чи тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, без паперових марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими паперовими марками акцизного податку (крім випадків, передбачених законодавством, та випадків, якщо маркування марками акцизного податку таких алкогольних напоїв не передбачено зовнішньоекономічним договором (контрактом) - 200 відсотків вартості таких товарів (продукції), але не менше 3 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року.
Так, в протоколі обшуку, що є додатком до Акта фактичної перевірки від 16.05.2025 №8988/22-01-09-01/2371317145, зазначено, що в ході обшуку виявлено та вилучено тютюнові вироби без марок акцизного податку таких марок:
1. Сигарети без фільтра Ritm в кількості 197 пачок;
2. Сигарети без фільтра Прима в кількості 324 пачок;
3. Сигарети з фільтром Compliment (білий) в кількості 300 пачок;
4. Сигарети з фільтром Compliment blu в кількості 141 пачок;
5. Сигарети з фільтром Compliment red в кількості 171 пачок;
6. Сигарети з фільтром Compliment original в кількості 70 пачок;
7. Сигарети з фільтром Marshall Power в кількості 80 пачок;
8. Сигарети з фільтром Marshall classic в кількості 133 пачок;
9. Сигарети з фільтром Rotmans в кількості 71 пачок;
10. Сигарети з фільтром Favorit в кількості 250 пачок;
11. Сигарети з фільтром Kansas в кількості 180 пачок;
12. Сигарети з фільтром Nistru в кількості 75 пачок;
13. Сигарети з фільтром KENT cristal в кількості 211 пачок;
14. Сигарети з фільтром KENT в кількості 100 пачок;
15. Сигарети з фільтром Winston blu в кількості 170 пачок;
16. Сигарети з фільтром Camel (жовтий) в кількості 135 пачок;
17. Сигарети з фільтром Marlboro le smell в кількості 200 пачок;
18. Сигарети з фільтром Marlboro red в кількості 159 пачок;
19. Сигарети з фільтром Palermo в кількості 16 пачок;
20. Сигарети з фільтром Monte Cristo в кількості 44 пачок;
21. Сигарети з фільтром AL Capone в кількості 19 пачок;
22. Сигарети з фільтром Desert Evening в кількості 173 пачок;
23. Сигарети з фільтром Desert Morning в кількості 87 пачок;
24. Сигарети з фільтром Lifa mentol в кількості 60 пачок;
25. Сигарети з фільтром Lifa sravbery в кількості 80 пачок;
26. Сигарети з фільтром Brut dark в кількості 90 пачок;
27. Сигарети з фільтром Brut white в кількості 29 пачок;
28. Сигарети з фільтром Urta bleack в кількості 130 пачок;
29. Сигарети з фільтром Urta slims в кількості 111 пачок.
Суд встановив, що податкове повідомлення-рішення від 10.06.2025 №0/12410/09-01 винесене відповідно до вимог чинного законодавства, оскільки тютюнові вироби, визначені п.п. 14.1.252 п. 14.1 ст. 14 ПК України та п. 85 ч. 1 ст. 1 Закону № 3817-IX, підлягають обов`язковому маркуванню марками акцизного податку, а перевіркою підтверджено виявлення та вилучення таких виробів без належного маркування.
Суд критично оцінив доводи позивача про те, що вона не отримувала копію акта фактичної перевірки від 16.05.2025 №8988/22-01-09-01/2371317145 та не була ознайомлена з податковими повідомленнями-рішеннями від 10.06.2025 №0/12410/09-01 та від 10.06.2025 №0/12408/09-01, і встановив їх необґрунтованість. Під час перевірки зміст акта було зачитано позивачці вголос, однак позивачка відмовилася від підпису та отримання другого примірника, про що складено відповідний акт. Копію акта фактичної перевірки надіслано поштою 19.05.2025 та отримано ОСОБА_1 21.05.2025, що підтверджується її власним підписом на повідомленні про вручення. Податкові повідомлення-рішення були направлені на ту саму адресу, за якою позивачка отримала акт і яку вказала у позові. Повернення кореспонденції через закінчення строку зберігання не свідчить про порушення контролюючим органом процедури направлення. Тому суд дійшов висновку, що права позивача не були порушені.
З урахуванням вищевикладеного, суд встановив відсутність протиправності в діях відповідача при прийнятті податкового повідомлення-рішення від 10.06.2025 №0/12410/09-01, яким застосовано до позивача штрафні санкції в сумі 392 610,00 грн за порушення п. 9 ст. 65 Закону України від 18.06.2024 №3817-ІХ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту, спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах та пального» та податкового повідомлення-рішення від 10.06.2025 №0/12408/09-01, яким застосовано штрафні санкції в сумі вартості не облікованих товарів - 196 305,00 грн за порушення п. 12 ст. 3 Закону України від 06.07.1995 року №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»», вони є правомірними та не підлягають скасуванню.
Відповідно до частини 2 статті 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
За змістом частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Враховуючи встановлені у справі обставини, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.
Щодо інших доводі, колегія суддів зазначає, що у рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії», заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.
Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
З огляду на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному рішенні, у зв`язку з чим підстав для його скасування не вбачається.
Інші доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.
За змістом частини першої статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.
Одночасно слід зазначити, що в контексті положень п.6 ч.6 ст.12 КАС України дана справа відноситься до категорій справ незначної складності, а тому відповідно до п.2 ч.5 ст.328 цього Кодексу судове рішення за результатами її розгляду судом апеляційної інстанції в касаційному порядку оскарженню не підлягає. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 08 грудня 2025 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає. 

Головуючий	 		Боровицький О. А.	
 	 	 	 	
Судді	 	  	Курко О. П.    Ватаманюк Р.В.