16.02.26
22-ц/812/224/26
Єдиний унікальний номер судової справи 487/3699/25
Номер провадження 22-ц/812/224/26
Доповідач апеляційного суду Серебрякова Т.В.

Постанова
Іменем України

16 лютого 2026 року      місто Миколаїв

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Миколаївського апеляційного суду в складі:

головуючого Серебрякової Т.В.,
суддів: Коломієць В.В., Тищук Н.О., 

з секретарем судового засідання Лівшенком О.С.,

переглянувши у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , яка подана його представником – адвокатом Качаном Романом Юрійовичем, рішення, яке ухвалено Заводським районним судом міста Миколаєва 05 листопада 2025 року, під головуванням судді Бобрової І.В. в приміщені цього ж суду, у цивільній справі за заявою  ОСОБА_1 , заінтересована особа – Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Миколаївської міської ради, про встановлення опіки,

УСТАНОВИЛА:

У травні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, заінтересована особа – Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Миколаївської міської ради, в якій просив встановити над недієздатним ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , опіку та призначити його опікуном ОСОБА_1 .
Рішенням Заводського районного суду міста Миколаєва від 05 листопада 2025 року у задоволені заяви ОСОБА_1 відмовлено.
Судове рішення мотивовано тим, що у встановленні опіки та призначення опікуном над недієздатним ОСОБА_2 заявника ОСОБА_1 слід відмовити, оскільки останній призваний за мобілізацією та проходить військову службу.
Не погодившись із зазначеним рішенням, ОСОБА_1 , діючи через представника – адвоката Качана Р.Ю., подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення районного суду скасувати та ухвалити у справі нове судове рішення, яким задовольнити заяву.
Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржуваним судовим рішенням порушуються права заявника, як родича недієздатної особи на родинні та сімейні стосунки з останнім, прояв піклування про нього. Інші члени родини за станом здоров`я та з інших причин не можуть бути опікунами недієздатного ОСОБА_2 . Визначені законом перешкоди на призначення заявника ОСОБА_1 опікуном брата відсутні.
Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 08 грудня 2025 року відкрито провадження у справі.
20 січня 2026 року до Миколаївського апеляційного суду ОСОБА_1 , діючи через представника – адвоката Качана Р.Ю., подав заяву, в якій просив закрити апеляційне провадження у справі. 
В обґрунтування заяви послався на те, що ОСОБА_2 – особа, стосовно якої вирішується питання про призначення опікуна, ІНФОРМАЦІЯ_2 помер.
Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 28 січня 2026 року призначено цивільну справу до розгляду в апеляційній інстанції на 16 лютого 2026 року. 
Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи заяви про закриття апеляційного провадження в справі, колегія суддів вважає, що заява про закриття апеляційного провадження підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.
Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства (ч.2 ст.15 ЦК України).
Згідно зі ст.129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи, а відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року таке право повинно бути забезпечено судовими процедурами, які повинні бути справедливими. Для того, щоб доступ до суду був ефективним особа повинна мати чітку практичну можливість подання скарги, а тлумачення законодавства не повинно бути надто суворим, не порушувати саму сутність права.
Відповідно до ч.1 ст.17 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі в справі, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення. 
За ст.41 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка.
Фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це (ч.1 ст. 40 ЦК України).
Недієздатні особи є особливою категорією людей (фізичних осіб), які внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу тимчасово або постійно не можуть самостійно на власний розсуд реалізовувати майнові та особисті немайнові права, виконувати обов`язки й нести юридичну відповідальність за свої діяння; недієздатним особам мають надаватися правові можливості для задоволення індивідуальних потреб, реалізації та захисту їх прав і свобод (абзац третій підпункту 2.2 пункту 2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 01 червня 2016 року № 2-рп/2016).
Згідно зі ст.55 ЦК України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.
Відповідно до ст.58 ЦК України опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними.
У ч.1 ст. 60 ЦК України визначено, що суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.
Суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна (ч.1 ст.300 ЦПК України).
Відповідно до ст.62 ЦК України опіка або піклування встановлюються за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування, або за місцем проживання опікуна чи піклувальника.
У постанові Верховного Суду від 08 січня 2024 року у справі №753/1905/22 (провадження №61-8758св23) зроблено висновок про те, що призначення опікуна недієздатної особи здійснюється за поданням органу опіки та піклування, яке повинне відповідати вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, має бути подано в належній процесуальній формі згідно з вимогами ЦПК України. При внесенні подання орган опіки та піклування має врахувати якнайкращі інтереси особи, над якою встановлюється опіка.
Обов`язковою умовою призначення судом конкретної фізичної особи опікуном над недієздатною фізичною особою є наявність подання органу опіки та піклування щодо доцільності призначення саме цієї особи опікуном.
Такий висновок викладений в постановах Верховного Суду від 20 травня 2020 року в справі №736/1508/17 (провадження №61-39361св18), від 28 лютого 2024 року в справі №372/3474/21 (провадження № 61-16349св23). 
Також у постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 15 вересня 2025 року в справі №727/5306/24 (провадження №61-13213сво24) зазначено, що норми процесуального права, які визначають порядок розгляду судом питань про призначення, зміну, звільнення від виконання обов`язків опікуна (ч.2 ст.300 ЦПК України), розміщені у главі 2 розділу IV ЦПК України, щодо якої у взаємозв`язку і з положеннями пункту 1 частини другої статті 293 ЦПК України існує безальтернативний припис, передбачений частиною четвертою статті 293 ЦПК України, про розгляд таких справ саме колегіальним складом суду (один суддя і двоє присяжних), та не передбачено диференційованого підходу щодо формулювання складу суду залежно від специфіки питання, яке є предметом судового розгляду відповідно до ст.300 ЦПК України. Таке тлумачення змісту ч.2 ст.300 ЦПК України та п.1 ч.2 ст.293 ЦПК України з огляду на специфіку спірних правовідносин та їх соціальну важливість відповідає принципам справедливості, розумності та узгоджується з положеннями Конвенції, зокрема пунктом 1 статті 6. Тому до вимог про встановлення опіки і призначення опікуна, як і про його заміну чи звільнення, що вирішуються після вирішення вимоги про визнання фізичної особи недієздатною в іншому судовому процесі, має застосовуватися правило визначення складу суду, передбачене у пункті 1 частини другої статті 293 ЦПК України щодо вимоги про визнання фізичної особи недієздатною; вимоги про встановлення опіки, призначення опікуна чи співопікуна, заміни опікуна або співопікуна чи звільнення від повноважень опікуна, які вирішуються після вирішення вимоги про визнання фізичної особи недієздатною в іншому судовому процесі, підлягають розгляду судом першої інстанції у складі одного судді і двох присяжних.
З урахуванням висновків, сформульованих у цій справі, Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду вважав за необхідне відступити від висновків, викладених у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 грудня2024 року у справі № 760/16466/23 (провадження № 61-9461св24), щодо розгляду справи про призначення заявника опікуном недієздатної особи суддею одноособово.
У постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 15 вересня 2025 року в справі №727/5306/24 (провадження №61-13213сво24) зазначено, що: судові рішення підлягають обов`язковому скасуванню з направленням справи на новий розгляд, якщо справу розглянуто і вирішено неповноважним складом суду (п.1 ч.1 ст.411 ЦПК України).
У справі, що переглядається, за наслідками розгляду заяви про встановлення опіки та призначення опікуном Заводський районний суд міста Миколаєва ухвалив оскаржуване судове рішення від 05 листопада 2025 року одноособово, у складі одного судді (без двох присяжних). 
Отже, враховуючи, що справу в суді першої інстанції розглянуто неповноважним складом суду, колегія суддів вважає, що вказане є обов`язковою підставою для скасування судового рішення.
Разом з тим, 20 січня 2026 року від представника заявника ОСОБА_1 - адвоката Качана Р.Ю. надійшла заява про закриття апеляційного провадження у справі, яку останній мотивує тим, що ОСОБА_2 , опікуном якого заявник ОСОБА_1 просив призначити його, помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .
З поданої копії свідоцтва про смерть вбачається, що 07 січня 2026 року дійсно померла особа, стосовно якої розглядалася справа про встановлення опіки та призначення опікуна, - ОСОБА_2 (а.с.54). 
Нормами цивільно-процесуального законодавства не врегульовано, яке процесуальне рішення має прийняти суд у разі смерті особи, стосовно якої розглядається справа про встановлення опіки та призначення опікуна, на стадії апеляційного перегляду рішення суду.
Тому колегія суддів вважає за можливе в даному випадку застосувати положення п.7 ч.1 ст.255, ч.1 ст.377 ЦПК України.
Відповідно до ч.1 ст.377 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу. 
Згідно з п.7 ч.1 ст.255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.
Відповідно до п.4 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі 
Оскільки недієздатний ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , над яким заявник ОСОБА_1 просив встановити опіку та призначити його опікуном, помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , і дана обставина підтверджується копією свідоцтва про смерть, а рішення суду ухвалено неповноважним складом суду, то його слід скасувати та закрити провадження у справі.
Керуючись ст.ст.255,377,381 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Заяву  ОСОБА_1 , яка подана його представником – адвокатом Качаном Романом Юрійовичем, про закриття апеляційного провадження – задовольнити частково.
Рішення Заводського районного суду міста Миколаєва від 05 листопада 2025 року – скасувати та ухвалити у справі нове судове рішення, яким закрити провадження у цивільній справі за заявою  ОСОБА_1 , заінтересована особа – Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Миколаївської міської ради, про встановлення опіки та призначення опікуна.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення у випадках та з підстав, передбачених ст.389 ЦПК України.

Головуючий       Т.В. Серебрякова 

Судді:        В.В. Коломієць

Н.О. Тищук

Повний текст судового рішення
складено 17 лютого 2026 року