Іванівський районний суд Одеської області

Справа № 523/14536/25 
Провадження № 2/499/40/26 

Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України

16 лютого 2026 року селище Іванівка

Іванівський районний суд Одеської області у складі головуючого судді Кравчука Олександра Олександровича, з участю секретаря судового засідання Кирилової Світлани Федорівни, розглянув у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

У С Т А Н О В И В:

1. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача такий
25 серпня 2025 року з Березівського районного суду Одеської області надійшла цивільна справа за позовною заявою Пархоменко Марії Анатоліївни (далі також – представник), яка подана через систему «Електронний суд» 20 липня 2025 року, в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (далі також – позивач) до ОСОБА_1 (далі також – відповідач) про стягнення заборгованості, в якій представник посилається, що відповідач не виконує умови кредитного договору, тому просить стягнути з відповідача заборгованість у загальному розмірі 20811 гривень та судові витрати в розмірі 2422 гривні 40 копійок (далі також – позовна заява).
12 листопада 2026 року представник відповідача адвокат Єлісєєв Дмитро Олексійович (далі також – представник відповідача) подав відзив, в якому зазначає таке: 14 серпня 2024 року між позивачем та відповідачем укладений договір про надання споживчого кредиту; відповідач ознайомилася з анкетою-заявкою яка містила інформацію про термін кредиту, який складає 98 днів із застосуванням процентної ставки 1,35 % в день; розмір відсотків за кредитом становить 9261 гривня (7000х1,35% = 94,50х98 днів = 9261); під час отримання кредиту відповідачу не надавалися паспорт споживчого кредиту, договір про надання фінансового кредиту, тому вона була позбавлена можливості ознайомитися з умовами наданого кредиту; застосування процентних ставок є безпідставним, які завчасно не узгоджені; не заперечує проти стягнення з відповідача заборгованості в загальному розмірі 14783 гривні 77 копійок.
17 листопада 2025 року представник позивача Ларіонов Костянтин Олександрович, подав відповідь на відзив, в якому зазначає таке: підписуючи договір за допомогою одноразового ідентифікатора, який було надіслано у смс-повідомленні на номер телефону НОМЕР_1 відповідач підтвердила факт ознайомлення зі змістом кредитного договору та погодилася на відповідні умови кредитування; відповідач не оскаржувала умов кредитного договору в судовому порядку; позивач перерахував кошти на картковий рахунок відповідача, номер якого зазначено нею в кредитному договорі (заявці), за допомогою інтернет еквайрингу, що підтверджується квитанцією про перерахування коштів; представник відповідача зазначаючи у відзиві про відсутність доказів перерахування кредитних коштів, не подав до суду виписки по рахунках відповідача в банківських установах, зокрема по рахунку 5355-28XX-XXXX-9259, який відповідач зазначила в договорі.
2. Суд щодо неприбуття в судове засідання сторін зазначає таке
Позивач, представник позивача в судове засідання не з`явилися, представник позивача подала заяву, в якій зазначила, що позовну заяву підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи та просила розгляд справи проводити за її відсутності.
Відповідач, представник відповідача у судове засідання не з`явилися, представник відповідача подав заяву, в якій просив проводити розгляд справи без його та відповідача участі.
3. Процесуальні рішення та дії у справі такі
Іванівський районний суд Одеської області ухвалою від 27 серпня 2025 року прийняв позовну заяву до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, а учасникам справи роз`яснив право подати до суду відзив, відповіді на відзив, заперечення та обов`язок подати до суду докази.
Іванівський районний суд Одеської області 24 вересня 2025 року відклав розгляд справи за клопотанням представника відповідача адвоката Хроменкова Володимира Сергійовича.
Іванівський районний суд Одеської області 29 жовтня 2025 року відклав розгляд справи, через неприбуття відповідача.
Іванівський районний суд Одеської області 13 листопада 2025 року відклав розгляд справи, через неприбуття відповідача.
Іванівський районний суд Одеської області 22 грудня 2025 року відклав розгляд справи, через неприбуття відповідача.
26 січня 2026 року розгляд справи відкладено, через відсутність електропостачання.
4. Фактичні обставини встановлені судом та зміст спірних правовідносин такі
14 червня 2024 року відповідач та позивач уклали кредитний договір № 30.01.2024-100003037, на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування ним (далі – Договір, а.с. 29-35).
За цим договором кредитодавець зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити процент (пункт 3.1 Договору).
Сторони встановлюють, що проценти нараховуються з дня надання позичальнику кредиту (включаючи безпосередньо день надання кредиту) включно до дати його фактичного повернення. Проценти за користування нараховуються та обліковуються кредитодавцем щоденно. Комісія нараховується кредитором та обліковується в день видачі кредиту (пункт 4.4 Договору).
Позичальник цим підтверджує, що він уклав цей договір, повністю усвідомлюючи значення своїх дій та згідно з вільним волевиявленням, та має здатність виконувати його умови. Він повністю розуміє та вважає справедливими щодо себе умови договору, свої права та обов`язки за договором і погоджується з ним. Позичальник визнає, що кредитодавець уклав договір, ґрунтуючись на наданій позичальником інформації, яка має істотне значення для кредитора (пункт 6.7 Договору).
У разі несплати кредиту та/або процентів та/або комісії у встановлені договором терміни/строки, сума зобов`язань по погашенню кредиту та/або процентів та/або комісії з наступного за останнім для сплати днем вважається простроченою, крім випадків встановлених договором.
Дата видачі кредиту 14 серпня 2024 року (пункт 1 Заявки).
Сума кредиту 7000 гривень (пункт 2 Заявки).
Строк на який видається кредит 98 днів з дати його надання (пункт 3 Заявки).
Дата повернення (виплати) кредиту - 19 листопада 2024 року (пункт 4 Заявки).
Процентна ставка фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1, 35% за один день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку на який надається кредит (пункт 6 Заявки).
Комісія пов`язана з наданням кредиту - 15% від суми кредиту та дорівнює 1050 гривень (пункт 8 Заявки).
Неустойка: 70 гривень, що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання (пункт 13 Заявки).
Розрахунок заборгованості за кредитним договором станом на 20 липня 2025 року свідчить, що відповідач має заборгованість у загальному розмірі 20811 гривень, що складається з заборгованості: за основною сумою боргу – 7000 гривень; за відсотками – 9261 гривня; комісія – 1050 гривень; неустойка – 3500 гривень (далі – розрахунок).
5. Норми права, які застосував суд такі
5.1. Правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом (частина 1 статті 205 Цивільного кодексу України, далі – ЦК).
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом (частина 1 статті 207 ЦК).
Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (частина 1 статті 509 ЦК).
Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (частина 1 статті 526 ЦК).
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (частина 1 статті 610 ЦК).
Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК).
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина 1 статті 628 ЦК).
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (частина 1 статті 629 ЦК).
Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (частина 1 статті 634 ЦК).
Договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору . Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (частина 1, 2 статті 638 ЦК).
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі (частина 2 статті 639 ЦК).
Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом (частина 1 статті 1048 ЦК).
Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (частина 1 статті 1049 ЦК).
Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (частина 1 статті 1050 ЦК).
За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1054 ЦК).
У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем) (пункт 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК).
5.2. У цьому Законі терміни вживаються в такому значенні: загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та/або супутні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб (пункт 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування»).
До загальних витрат за споживчим кредитом включаються: комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо (абзац 4 частини 2 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування»).
Обчислення реальної річної процентної ставки та денної процентної ставки має базуватися на припущенні, що договір про споживчий кредит залишається дійсним протягом погодженого строку та що кредитодавець і споживач виконають свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в договорі (частина 3 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування»).
Максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 % (частина 5 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування»).
У договорі про споживчий кредит зазначаються порядок повернення кредиту та сплати процентів за користування споживчим кредитом, власних комісій та інших платежів (за наявності), включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, у вигляді графіка платежів (у разі кредитування у вигляді кредитування рахунку, кредитної лінії графік платежів може не надаватися) (пункт 10 частини першої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування»).
Тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 % (пункт 17 Перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування»).
5.3. Договір про надання фінансових послуг (крім послуг з торгівлі валютними цінностями та послуг з переказу коштів, якщо відповідні правочини повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення і при проведенні відповідних операцій у суб`єкта первинного фінансового моніторингу не виникає обов`язку здійснення ідентифікації та/або верифікації клієнта згідно із законом) укладається виключно в письмовій формі: у паперовому вигляді; у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг"; шляхом приєднання клієнта до договору, який може бути наданий йому для ознайомлення у вигляді електронного документа на власному веб-сайті особи, яка надає фінансові послуги, та/або (у разі надання фінансової послуги за допомогою платіжного пристрою) на екрані платіжного пристрою, який використовує особа, яка надає фінансові послуги; в порядку, передбаченому Законом України "Про електронну комерцію" (пункт 1, 2, 3, 4 частини 2 статті 6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг»).
5.4. Електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа (частина 1 статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»).
Для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа (частина 1, 2 статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»).
5.5. Електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі (статті 3 Закону України «Про електрону комерцію»).
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття (частина 1 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію).
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) або електронний договір повинні містити інформацію щодо можливості отримання стороною такої пропозиції або договору у формі, що унеможливлює зміну змісту. Якщо покупець (споживач, замовник) укладає електронний договір шляхом розміщення замовлення за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, продавець (виконавець, постачальник) зобов`язаний оперативно підтвердити отримання такого замовлення. Замовлення або підтвердження розміщення замовлення вважається отриманим у момент, коли сторона електронного договору отримала доступ до нього (частина 7 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (частина 1 статті 12 Закону України «Про електронну комерцію»).
5.6. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи частина 1 статті 76 Цивільного процесуального кодексу України, далі – ЦПК).
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина 1 статті 80 ЦПК).
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина 1, 5, 6 статті 81 ЦПК).
6. Мотиви застосування норм права такі
6.1. Суд зазначає, що реєстрація відповідача на сайті позивача, підписання нею Договору підтверджує, що вона була ознайомлена з усіма істотними умовами отримання коштів.
Отже, підписанням Заяви відповідач підтвердила прийняття відповідних умов у встановленій законом формі про всі умови кредитування, повідомлення про які є необхідним відповідно до вимог чинного законодавства України.
6.2. Відповідач належно взяті на себе зобов`язання за Договором не виконувала, через що станом має заборгованість перед позивачем у загальному розмірі 20811 гривень, яка складається із сум наведених у розрахунку.
6.3. Одночасно суд зазначає, що Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року, що набрав чинності 24 грудня 2023 року доповнено статтю 8 Закону України «Про споживче кредитування» пунктом 5, яким встановлено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.
Пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %.
Відтак передбачається поетапне зменшення розміру денної процентної ставки, починаючи з 24 грудня 2023 року денна ставка має бути не більше 2,5 %, з 23 квітня 2024 року не більше 1,5 %, а з 21 серпня 2024 року не більше 1 %.
6.4. Суд констатує, що сторони у Договорі погодили денну процентну ставку, яка становить 1,35 % за кожен день кредитування, що частково узгоджується із пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування».
Тому, позивач з 14 серпня 2024 року до 20 серпня 2024 року правомірно нараховував відсотки за 7 днів користування кредитними коштами в розмірі 1,35 % в загальному розмірі 661 гривня 50 копійок.
Натомість, суд вважає, що починаючи з 21 серпня 2024 року розмір денної відсоткової ставки не повинен перевищувати 1 %. Тому за 91 день стягненню з відповідача підлягають відсотки в загальному розмірі 6370 гривень.
6.5. Суд зазначає, що розмір комісії визначений умовами Договору включений до загальних витрат за споживчим кредитом, такий платіж пов`язаний з отриманням кредиту, оскільки розмір та ставка комісії були узгоджені сторонами під час укладення цього договору, а сплата комісії за своїм характером є разовим платежем.
6.6. Водночас суд вважає, що вимога щодо стягнення з відповідача неустойки в розмірі 3500 гривень не може бути задоволена, бо пунктом 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Тож, суд враховує, що ця норма є імперативною, тому вимога в частині стягнення з відповідача неустойки в розмірі 3500 гривень визнається необґрунтованою.
6.7. Тож, зважаючи на приписи зазначених у підпунктах 5.1-5.5 пункту 5 мотивувальної частини цього рішення норм ЦК, після підписання Договору та отримання грошових коштів у відповідача виникає обов`язок у розмірі та на умовах, встановлених кредитним договором, повернути позивачу кредит та сплатити відсотки.
6.8. Зрештою, суд зазначає, що відповідач порушив права позивача, які ґрунтуються на договорі та законі.
6.9. Загальний розмір заборгованості, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 15081 гривня 50 копійок, що складається з заборгованості: за тілом кредиту – 7000 гривень; комісія – 1050 гривень; за процентами – 7031 гривня 50 копійок (661,50 гривень + 6370 гривень).
7. Висновок такий
З огляду на зазначене, суд доходить висновку, що позовну заяву належить задовольнити частково.
8. Розподіл між сторонами судових витрат такий
8.1. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина 1 статті 141 ЦПК).
Позивач під час звернення до суду сплатив судовий збір у розмірі 2422 гривні 40 копійок.
Оскільки позовні вимоги задоволені частково, то розмір сплаченого судового збору при зверненні до суду за позовом підлягає стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно задоволеним вимогам у розмірі 1755 гривень 49 копійок, зважаючи на такий розрахунок: 2422 гривні 40 копійок (сума сплаченого судового збору) х 15081 гривню 50 копійок гривень (розмір вимог, що підлягають задоволенню): 20811 гривень (розмір заявлених вимог).
9. Інше
Повне судове рішення складене 26 лютого 2026 року, через: вихідні дні 21, 22 лютого 2026 року, перебування судді 20 лютого 2026 року на навчанні, стабілізаційні відключення електроенергії.
Керуючись статтями 141, 259, 263-265 ЦПК, суд, 

У Х В А Л И В:

Задовольнити частково позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (місцезнаходження: будинок 133-А, на вулиці Саксаганського, міста Київ, код ЄДРПОУ 37356833) до ОСОБА_1 (зареєстрована в будинку АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) про стягнення заборгованості.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» заборгованість у загальному розмірі 15081 (п`ятнадцять тисяч вісімдесят одна) гривня 50 копійок.
Відмовити в задоволенні позовних вимог у частині стягнення заборгованості в розмірі 5729 (п`ять тисяч сімсот двадцять дев`ять) гривень 50 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» сплачену суму судового збору в розмірі 1755 (одна тисяча сімсот п`ятдесят п`ять) гривень 49 копійок.
Рішення суду може бути оскаржене способом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після розгляду апеляційної скарги.
Повне судове рішення складене 26 лютого 2026 року.

Суддя	Олександр КРАВЧУК