ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 548/1039/25  Номер провадження 22-з/814/72/26	 Доповідач ап. інст. Дорош А. І.	

ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 квітня 2026 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Головуючого – судді - доповідача Дорош А. І.
Суддів: Лобова О. А., Триголова В. М.
при секретарі Грицак А.Я.

розглянув у судовому засіданні в м. Полтава заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Буртового Миколи Васильовича 

про ухвалення додаткового рішення до постанови Полтавського апеляційного суду від 25 лютого 2026 року

у справі за позовом представника ОСОБА_2 – адвоката Павелка Руслана Сергійовича до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів, -
В С Т А Н О В И В:

Рішенням Хорольського районного суду Полтавської області від 13 листопада 2025 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів – відмовлено (т.1 а.с. 211-217).

Додатковим рішенням Хорольського районного суду Полтавської області від 26 листопада 2025 року заяву представника відповідача ОСОБА_1 – адвоката Буртового Миколи Васильвича про ухвалення додаткового судового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 , представник позивача – адвокат Павелко Руслан Сергійович до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів - задоволено частково. Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 9 000 гривень. У задоволенні заяви в іншій частині відмовлено (т.2 а.с. 13-16). 

Не погодившись з рішенням та додатковим рішенням суду першої інстанції, їх в апеляційному порядку оскаржив представник ОСОБА_2 – адвокат Павелко Р.С., сформувавши 09.12.2025 в системі «Електронний суд» апеляційні скарги до суду апеляційної інстанції. 

Постановою Полтавського апеляційного суду від 25 лютого 2026 року апеляційні скарги представника ОСОБА_2 – адвоката Павелка Руслана Сергійовича – залишено без задоволення. Рішення Хорольського районного суду Полтавської області від 13 листопада 2025 року та додаткове рішення цього ж суду від 26 листопада 2025 року – залишено без змін (т.2 а.с. 94-110).

27.02.2026 через систему «Електронний суд представник ОСОБА_1 – адвокат Буртовий М.В. сформував заяву про ухвалення додаткового рішення (постанови) про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу, понесених у суді апеляційної інстанції у порядку ст. 141 ЦПК України (т.2 а.с. 114-116). 

Заява мотивована тим, що у відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 повідомляла, що вона скористалась своїм правом на професійну правничу допомогу та з метою представництва інтересів у цій справі 09.05.2025 уклала договір про надання правової допомоги №61 з адвокатом Буртовим М.В. Також з метою надання правової допомоги по договору, сторони 28.01.2026 уклали додаткову угоду №1 до договору №61 про надання правової допомоги від 09.05.2025, за якою домовилися, що адвокат приймає на себе зобов`язання надати клієнту правову допомогу у справі за позовом представника ОСОБА_2 – адвокат Павелко Р.С. до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів під час розгляду справи у Полтавському апеляційному суді (справа №548/1039/25, номер провадження 22ц/814/1433/26). На підставі додаткової угоди сторони погодили, що адвокат надаватиме наступну правову допомогу: підготовка відзиву на апеляційні скарги представника ОСОБА_2 – адвоката Павелка Р.С. на рішення Хорольського районного суду Полтавської області від 13.11.2025 та додаткове рішення Хорольського районного суду Полтавської області від 26.11.2025; представництво інтересів у судовому засіданні в режимі відеоконференції (за одне засідання) 2 000,00 грн; складанні інших процесуальних документів (клопотання, заяви). При цьому також відповідач зазначила попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат та зробила письмову заяву про розподіл витрат на професійну правничу допомогу вказавши, що копії відповідних документів про детальний опис наданої адвокатом правової (правничої) допомоги, її вартість та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, будуть додатково надані в порядку ст. 141 (ч.8) ЦПК України. При цьому, розподілу за наслідками розгляду справи підлягає сума, що орієнтовно становить 12 000 грн, яку відповідач сплатила та планує сплатити за надану правову допомогу адвоката у цій справі.

У судове засідання 08.04.2026 до апеляційного суду не з`явилися учасники процесу, вони належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи шляхом направлення 12.03.2026 судових повісток про виклик до суду у цивільній справі на електронні адреси та засобами поштового зв`язку у порядку ч. 6 ст. 128 ЦПК України (т.2 а.с. 145-149), які були доставлені до електронних кабінетів та поштовим зв`язком. 08.04.2026 до апеляційного суду надійшло клопотання представника позивача ОСОБА_2 – адвоката Павелка Р.С. про відкладення справи розглядом у зв`язку з його перебуванням на лікарняному, до клопотання додано лист непрацездатності у період з 03.04.2026 до 09.04.2026. Колегія суддів апеляційного суду прийшла до висновку про відхилення вказаного клопотання, виходячи з того, що згідно ч. 4 ст. 270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Крім цього, 16.03.2026 до апеляційного суду надійшло заперечення представника позивача ОСОБА_2 – адвоката Павелка Р.С. на заяву сторони відповідача про ухвалення додаткового рішення, в якому висловлена чітка позиція сторони позивача з цього питання. Згідно ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Апеляційний суд у складі колегії суддів, вирішуючи заяву про ухвалення додаткового рішення (постанови), зазначає наступне.

Згідно матеріалів справи, у відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 – адвокат Буртовий М.В. зазначав, що орієнтовний загальний розмір витрат на професійну правничу допомогу в апеляційній інстанції становить 12 000 грн, з яких: 5 000 грн — уже сплачені; 7 000 грн — очікувані до сплати. (т.2 а.с. 64-73).

До відзиву та заяви про ухвалення додаткового рішення представником ОСОБА_1 – адвокатом Буртовим М.В. додано копії документів на підтвердження повноважень представника (ордер, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю та витяг з Єдиного реєстру адвокатів України), копію договору №61 від 09.05.2025 про надання правової допомоги, копію додаткової угоди №1 до договору №61 про надання правової допомоги від 09.05.2025, копію додаткової угоди №1 від 28.01.2026, копію рахунку №000424 від 28.01.2026, копію акту виконаних робіт №000424 від 28.01.2026, копію акту виконаних робіт №000427 від 25.02.2026, копії платіжних інструкцій від 28.01.2026 та 27.02.2026 (т.2 а.с. 75, 117-129). 

16.03.2026 до Полтавського апеляційного суду надійшло заперечення на клопотання (заяву) представника ОСОБА_2 - адвоката Павелка Р.С., в якому просив залишити заяву про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат без розгляду у зв`язку з порушенням вимог ч.8 ст. 141 та ст. 246 ЦПК України. У разі відмови у залишенні без розгляду, відмовити у задоволенні заяви повністю. У випадку, якщо суд дійде висновку про можливість часткового задоволення, зменшити розмір витрат до мінімально розумного та співмірного, з урахуванням критеріїв розумності. 

Заперечення мотивоване тим, що подання доказів після рішення можливе лише за умови, що до закінчення дебатів сторона заявила про намір їх подати. Із матеріалів справи вбачається, що відзив на апеляційну скаргу такої заяви не містить. До закінчення судових дебатів представник відповідача не заявляв клопотання про вирішення питання щодо витрат після ухвалення рішення; не заявлялося клопотання про відкладення вирішення питання про витрати; не просилося про надання додаткового строку. У заяві від 27.02.2026 року адвокат посилається на ст. 141 ЦПК України, однак не підтверджує факт заявлення відповідного клопотання до завершення дебатів, що є обов`язковою умовою. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку, така заява залишається без розгляду. Справа не є надмірно складною. Характер спору - зменшення розміру аліментів є нескладною. У справі не призначалися експертизи, не досліджувалися унікальні правові конструкції, не здійснювався масштабний збір доказів, позиції сторін були сталими. Заява представника позивача подана з порушенням процесуального порядку; не відповідає вимогам ч.8 ст.141 ЦПК України; не доводить поважність причин неподання заяви до дебатів; містить завищений та неспівмірний розрахунок витрат.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат з урахуванням наданих доказів, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, колегія суддів зазначає наступне.

Частиною першою статті 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.
Згідно з ч.1, п.1 ч.3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. До витрат пов`язаних із розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу, надану адвокатом Буртовим М.В. відповідачу ОСОБА_1 , підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Частинами першою-п`ятою статті 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Порядок розподілу судових витрат вирішується за правилами, встановленими в статтях 141, 142 ЦПК України.

Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

При цьому склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про їх відшкодування.

Розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Цивільно-процесуальне законодавство встановлює критерії, які необхідно застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

Так, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Так, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява №19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 28.11.2002 «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Тобто суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені, з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Розумність характерна та властива як для оцінки/врахування поведінки учасників цивільного обороту, тлумачення матеріальних приватноправових норм, що здійснюється при вирішенні спорів, так і тлумачення процесуальних норм.

Таким чином, при вирішенні питання визначення суми відшкодування витрат на правничу допомогу у кожному конкретному випадку суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), критерію розумності їхнього розміру, виходячи з фінансового стану обох сторін, поведінки сторін під час судового процесу тощо.

Верховний Суд у постановах від 07.11.2019 у справі №905/1795/18, від 08.04.2020 у справі №922/2685/19, додатковій постанові від 14.04.2022 у справі №755/18750/20 сформував висновок про те, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалено рішення, всі її витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Дослідивши матеріали справи, взявши до уваги рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду адвокатом Буртовим М.В. документів, їх значення для спору, колегія суддів приходить до висновку про те, що заявлений до стягнення розмір витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції у розмірі 12 000 грн не є співмірним із складністю справи; виконаними адвокатом роботами (наданими послугами; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.

Оцінюючи співмірність визначеного розміру відшкодування витрат на правничу допомогу, апеляційний суд, перш за все, виходить з того, що спір у цій справі не належить до категорій справ значної складності, обсяг матеріалів справи не є значним.
На підставі викладеного та враховуючи принципи розумності, справедливості та пропорційності, колегія суддів вважає, що до стягнення з позивача на користь відповідача належить 3 000 грн понесених витрат (визначена з урахуванням критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, співмірності між обсягом роботи, проведеної адвокатом і заявленими витратами, здійсненими на оплату адвокатських послуг, складності справи).

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд у складі колегії суддів, приходить до висновку, що заява представника ОСОБА_1 – адвоката Буртового М.В. про ухвалення додаткового рішення про стягнення з відповідача понесених витрат у суді апеляційної інстанції на професійну правничу допомогу підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ч. 4, 6 ст. 127, ч. 8 ст. 141, п. 3 ч. 1 ст. 270, ч. 2 ст. 381 ЦПК України, Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,-
П О С Т А Н О В И В:

Заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Буртового Миколи Васильовича про ухвалення додаткового рішення (постанови) – задовольнити частково і ухвалити додаткове рішення.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу, понесені у суді апеляційної інстанції, у розмірі 3 000 грн. 

Додаткове рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня його ухвалення. Якщо розгляд справи здійснювався у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, то касаційна скарга на неї подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст додаткового рішення складено 08 квітня 2026 року.

СУДДІ: А. І. Дорош О. А. Лобов В. М. Триголов