ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2026 року	Львів	Справа №380/5536/25 пров. №А/857/3239/26	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 

головуючого судді Кузьмича С. М.,
суддів Курильця А.Р., Мікули О.І., 
за участю секретаря Єршової Ю.С.,
представника апелянта Живко О.Б.,
представника відповідача Трофімчук Р.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2025 року (постановлену головуючим – суддею Крутько О.В. об 11 год. 14 хв. у м. Львові, повне судове рішення складено 16 грудня 2025 року) з питань залишення позову без розгляду у справі № 380/5536/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просиввизнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення: 
№44473/13-01-24-08 від 18.10.2024 на загальну суму 191934,45 грн за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, в т.ч. 153547,56 грн - сума основного платежу, 38386,89 грн - штрафні (фінансові санкції); 
№44475/13-01-24-08 від 18.10.2024 на суму 340,00 грн - штрафні (фінансові санкції) за не подання податкової декларації про майновий стан і доходи за 2023 рік; 
№44477/13-01-24-08 від 18.10.2024 на загальну суму 15994,54 грн за платежем військовий збір, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, в т.ч. 12795,63 грн - сума основного платежу, 3198,91 грн – штрафні (фінансові санкції); 
№44478/13-01-24-08 від 18.10.2024 на суму 1020,00 грн - штрафні (фінансові) санкції нараховані на підставі п. 121.1 ст.121 Податкового кодексу України.
Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 16.12.2025 позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - залишено без розгляду. 
Приймаючи оскаржене рішення суд першої інстанції виходив з того, що враховуючи повторну неявку представника позивача без надання суду належних доказів поважності причин такої неявки, адміністративний позов підлягає залишенню без розгляду.
Вказану ухвалу в апеляційному порядку оскаржив позивач, у апеляційні скарзі покликається на те, що оскаржуване рішення винесене з порушенням норм процесуального права з неповним з`ясуванням обставин справи, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду
Зокрема в апеляційній скарзі зазначає, що у зв`язку із зайнятістю представника позивача у іншому судовому засіданні у Залізничному районному суді м.Львова (кримінальне провадження у якому 8 обвинувачених та 6 захисників), час та дату якого було погоджено з усіма учасниками справи ще 04.11.2025, виникла необхідність звернутися із клопотанням до Львівського окружного адміністративного суду про повторне перенесення справи на іншу дату. Клопотання було надіслане 15.12.2025 через систему «Електронний суд» із поясненнями причини неможливості прибути у судове засідання 16.12.2025 та із зазначенням номеру справи, прізвища головуючого судді та кількості учасників кримінального провадження.
Відповідач скористався своїм правом та подав відзив на апеляційну скаргу в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін.
Представник апелянта в судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу та надав пояснення, просить апеляційну скаргу задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
В судовому засіданні представник відповідача, заперечив проти задоволення апеляційної скарги та надав пояснення, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції – без змін.
Заслухавши суддю-доповідача, представників учасників справи, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а ухвалу суду першої інстанції – скасувати, з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист визначеним законом шляхом.
Згідно п.п. 1, 2 ч. 3 ст. 205 КАС України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), незалежно від причин неявки.
У разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду, якщо неявка перешкоджає розгляду справи. Якщо відповідач наполягає на розгляді справи по суті, справа розглядається на підставі наявних у ній доказів. До позивача, який не є суб`єктом владних повноважень, положення цієї частини застосовуються лише у разі повторної неявки (ч. 5 ст. 205 КАС України).
Пунктом 4 ч. 1 ст. 240 КАС України обумовлено, що суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо позивач не прибув (повторно не прибув, якщо він не є суб`єктом владних повноважень) у підготовче засідання чи у судове засідання без поважних причин або не повідомив про причини неявки, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності.
Комплексний аналіз положень зазначених норм процесуального закону дає підстави для таких висновків.
Залишення позовної заяви без розгляду з підстав, передбачених ч. 5 ст. 205, п. 4 ч. 1 ст. 240 КАС України, можливе виключно за наявності сукупності таких умов:
а) належне повідомлення позивача про дату, час і місце судового засідання;
б) відсутність заяви позивача про розгляд справи за його відсутності;
в) неявка позивача в судове засідання (підготовче засідання) без поважних причин або неповідомлення ним про причини такої неявки;
г) неможливість розгляду справи по суті за відсутності позивача;
ґ) відсутність вимоги відповідача щодо розгляду справи по суті на підставі наявних у ній доказів.
Як встановив суду першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 09.04.2025 відкрито у справі спрощене позовне провадження, без повідомлення сторін та проведення судового засідання, за наявними матеріалами справи.
Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 19.05.2025 суд перейшов до розгляду справи в порядку загального провадження в адміністративній справі.
Представник позивача не з`явився в судове засідання призначене на 21.10.2025.
Повістка про виклик до суду на 21.10.2025 надійшла до електронного кабінету представника позивача 24.09.2025, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.
Представник позивач не з`явився у судове засідання, призначене на 25.11.2025.
Повістка про виклик до суду на 25.11.2025 надійшла до електронного кабінету представника позивача 21.10.2025, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.
Представник позивач не з`явився у судове засідання, призначене на 16.12.2025.
Повістка про виклик до суду на 16.12.2025 надійшла до електронного кабінету представника позивача 25.11.2025, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.
Так, на переконання суду першої інстанції, що представник позивача, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, повторно, без надання суду належних доказів поважності причин не з`явився до суду для розгляду справи 21.10.2025, 25.11.2025 та 15.12.2025.
Однак, колегія суддів не погоджується з такими міркування суду першої інстанції з огляду на таке.
Як слідує з матеріалів справи, судове засідання 21.10.2025 було відкладено на 25.11.2025 відповідно до клопотання відповідача. 
Судове засідання 25.11.2025 було відкладено на 16.12.2026 відповідно до клопотання представника позивача, оскільки Живко О.Б. перебувала у відпустці з 24.11.2025 по 03.12.2025. До вказаного клопотання долучено копію Наказу №2-В про щорічну відпустку від 21.11.2025.

16.12.2025 до суду першої інстанції надійшло клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи у зв`язку із зайнятістю в іншому судовому засіданні у Залізничному районному суді м. Львова у справі № 462/2086/25.

Також потрібно вказати, що під час апеляційного розгляду справи представником позивача долучено до матеріалів справи копію журналу судового засідання № 5624432 від 16.12.2025, з якого підтверджується участь ОСОБА_2 16.12.2025 у розгляді справи №462/2086/25.

Відтак, суд вважає, що відсутня така обставина для залишення позовної заяви без розгляду, як повторність у зв`язку з неявкою позивача чи його представника в судове засідання (підготовче засідання) без поважних причин або неповідомлення ним про причини такої неявки.

Крім цього, як зазначалось вище ч. 5 ст. 205 КАС України встановлено, що у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду, якщо неявка перешкоджає розгляду справи. Якщо відповідач наполягає на розгляді справи по суті, справа розглядається на підставі наявних у ній доказів.

З цього положення слідує, що залишення позовної заяви без розгляду з мотивів повторної неявки позивача повідомленого належним чином про розгляд справи, можливе лише у випадку коли неявка позивача перешкоджає розгляду справи, тобто коли справа не може бути розглянута без участі позивача, але таким чином позивач зловживає процесуальними правами затягуючи розгляд справи.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 248 КАС України ухвала, що викладається окремим документом, складається з мотивувальної частини із зазначенням мотивів, з яких суд дійшов висновків, і закону, яким керувався суд, постановляючи ухвалу.

У п. 58 Рішення «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 (заява № 4909/04, статус остаточного: 10.05.2011 р.) ЄСПЛ повторив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя.

Однак колегія суддів встановила, що в оскаржуваній ухвалі суд першої інстанції не навів чому саме неявка позивача чи його представника перешкоджала розгляду справи, які саме не з`ясовані обставини у справі не дають можливості ухвалити законне судове рішення, тоді як саме такими перешкодами зумовлено такий процесуальний наслідок як залишення позовної заяви без розгляду.

Ба більше, як слідує з протоколу судового засідання № 5621738 від 16.12.2025 у справі № 380/5536/25 представник відповідача не заперечував про можливість розгляду справи без участі позивача.

Таким чином, судом першої інстанції застосовано норми п. 4 ч. 1 ст. 240 КАС України без їх взаємозв`язку з нормами статті 205 КАС України, чим позбавлено позивача права на розгляд його справи в суді.

Відтак колегії суддів дійшла висновку, що доводи апеляційних скарг знайшли своє підтвердження в ході апеляційного перегляду справи, а тому є підстави вважати, що висновок суду про залишення позовної заяви без розгляду є помилковим.

Відповідно до ст. 320 КАС України суд апеляційної інстанції скасовує ухвалу суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направляє справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, коли має місце неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність таких обставин, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи чи питання.

Відтак, з врахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду справи, оскільки винесена з порушенням норм процесуального права та з неповним з`ясуванням обставин справи, що мають значення для справи.

Щодо розподілу судових витрат, то такий у відповідності до ст.139 КАС України не здійснюється.

Керуючись статтями 139, 229, 243, 308, 310, 320, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2025 року з питань залишення позову без розгляду у справі № 380/5536/25 скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її ухвалення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення, у разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя	 	С. М. Кузьмич 	
судді	 	А. Р. Курилець 	
 	 	О. І. Мікула  	
Повне судове рішення складено 01 квітня 2026 року