ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2026 року
м. Хмельницький

Справа № 684/398/25
Провадження № 33/820/127/26

Суддя Хмельницького апеляційного суду Федорова Н.О., з участю секретаря судового засідання Купельської Н.П., особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника, адвоката Тарадуди Вячеслава Віталійовича, розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Хмельницькому справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою останнього на постанову Старосинявського районного суду Хмельницької області від 18 грудня 2025 року, -

в с т а н о в и л а :

Цією постановою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, що проживає по АДРЕСА_1 , 

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 34 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки без оплатного вилучення транспортного засобу.
Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 605 грн. 60 коп. судового збору.

За постановою суду, 02 серпня 2025 року о 00 год. 26 хв. в с-щі Стара Синява по вул. М. Грушевського, 17, ОСОБА_1 керував транспортним засобом RAZOR11 MAX, д.н.з. відсутній, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку у закладі охорони здоров`я у лікаря – нарколога та підтверджується висновком мед. закладу № 18 від 02 серпня 2025 року. Від подальшого права керування будь-якими транспортними засобами відсторонений. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9.а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись із таким рішенням суду, захисник особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвокат Тарадуда В.В. подав апеляційну скаргу, в якій просив оскаржувану постанову скасувати, та постановити нову, якою провадження у справі закрити у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
Стверджує, що у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 409718 не правильно зазначено назву транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 .
Крім того, електроскутер «Liberti Motto Razor II», потужністю 2500 Вт, не є механічним транспортним засобом, а тому ОСОБА_1 не може бути суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.
Вважає, що суд порушив принцип безпосередності дослідження доказів, оскільки під час розгляду справи не дослідив постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Разом з тим, захисник ОСОБА_1 , адвокат Тарадуда В.В. просив поновити строк на апеляційне оскарження постанови, посилаючись на те, що такий пропустив з поважних причин.
Вивчивши матеріали справи, апеляційний суд прийшов до висновку про те, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як вбачається із матеріалів справи, оскаржена постанова Старосинявського районного суду Хмельницької області від 18 грудня 2025 року постановлена за відсутності особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника.
Копію цієї постанови останні отримали лише 30 грудня 2025 року, що підтверджується даними рекомендованих повідомлень про вручення поштових відправлень. Отже, саме цього дня вони дізналися про мотиви прийнятого рішення. 
З апеляційною скаргою адвокат Тарадуда В.В. звернувся 06 січня 2026 року, що підтверджується відміткою штемпеля АТ «Укрпошта» на конверті (а.с. 74).
За таких обставин, апеляційний суд вважає, що строк на апеляційне оскарження постанови адвокат Тарадуда В.В. пропустив з поважних причин, А тому, клопотання підлягає задоволенню, а строк на подачу апеляційної скарги – поновленню. 

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника, адвоката Тарадуди В.В., на підтримку поданої апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши її доводи, суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Відповідно до ст.ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Вказані вимоги при розгляді даної справи суддею першої інстанції виконанні в повній мірі.
Висновок суду про наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, в діях ОСОБА_1 ґрунтується на зібраних та досліджених в судовому засіданні доказах, яким суд дав належну правову оцінку. 
Диспозиція ч. 2 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за повторне протягом року вчинення правопорушення, а саме: керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 
Хоча ОСОБА_1 винним себе не визнає, його винуватість у вчиненні вищезазначеного адміністративного правопорушення підтверджується сукупністю зібраних у справі доказів, досліджених як судом першої інстанції, так і апеляційним судом. 
Зокрема, даними:
- протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 409718 від 02 серпня 2025 року, з яких вбачається, що 02 серпня 2025 року о 00 год. 26 хв. в с-щі Стара Синява по вул. М. Грушевського, 17, ОСОБА_1 керував транспортним засобом RAZOR11 MAX, д.н.з. відсутній, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку у закладі охорони здоров`я у лікаря–нарколога та підтверджується висновком мед. закладу № 18 від 02 серпня 2025 року. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9 а Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП (а.с. 1);
- акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, яким підтверджується, що у ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота та почервоніння шкірного покриву обличчя (а.с. 6);
- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 02 серпня 2025 року, якими підтверджується, що ОСОБА_1 направлявся до КНП «Старосинявська багатопрофільна лікарня», у зв`язку із виявленими в результаті огляду, проведеного поліцейськими, ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота та почервоніння шкірного покриву обличчя (а.с. 2);
- висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції КНП «Старосинявська багатопрофільна лікарня» Старосинявської селищної ради від 02 серпня 2025 року, яким підтверджується, що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння (а.с. 5);
- постанови Старосинявського районного суду від 20 січня 2025 року, якими підтверджується, що 20 січня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, з якої вбачається, що попереднє правопорушення він вчинив 12 грудня 2024 року (а.с. 61).
- відеозаписів з нагрудної камери працівника поліції, якими підтверджується, що електроскутер під керуванням ОСОБА_1 був зупинений поліцейськими через порушення комендантської години. У зв`язку із виявленими у водія ознаками алкогольного сп`яніння працівник поліції запропонував йому пройти огляд на визначення такого стану на місці зупинки транспортного засобу. Однак, ОСОБА_2 ухилявся від проходження такого та не давав чіткої відповіді. На чергове питання працівника поліції чи бажає проходити він огляд на місці зупинки транспортного засобу чи у найближчому медичному закладі, водій погодився на проходження такого у лікарні. Прибувши до КНП «Старосинявська багатопрофільна лікарня» Старосинявської селищної ради, ОСОБА_1 було роз`яснено порядок застосування спеціального технічного засобу та надано герметично запакований мундштук. Після продуття водієм приладу Drager Alcotest, результат тесту становив 1,36 ‰; результат повторного тесту, через 20 хвилин, - 1,25 ‰. На місці зупинки транспортного засобу працівник поліції роз`яснив ОСОБА_1 його права, передбачені ст. 68 Конституції України, ст. 268 КУпАП. Після складання адміністративних матеріалів поліцейський ознайомив ОСОБА_1 із ними та повідомив, що подальший рух транспортним засобом йому заборонено (а.с. 9).
Вищезазначені докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку. Докази, які б підтверджували їх фальсифікацію, матеріали справи не містять. 
Враховуючи сукупність наведених доказів, суд першої інстанції, розглянувши справу, прийшов до правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, та обґрунтовано визнав останнього винуватим у його вчиненні.
За таких обставин, твердження сторони захисту про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, є надуманими, на увагу суду не заслуговують і спростовуються вищезазначеними доказами.

Твердження апелянта про те, що електроскутер «Liberti Motto Razor II», не є механічним транспортним засобом, а тому ОСОБА_1 не може бути суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, апеляційний суд відхиляє, враховуючи наступне.
Згідно зі ст. 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» № 2344-II від 05 квітня 2001 року електричний колісний транспортний засіб – це дво- і більше колісний транспортний засіб, оснащений виключно електричними тяговими двигунами (одним чи декількома) та системою акумулювання електричної енергії (акумуляторною батареєю), яка має технічні можливості заряджатися від зовнішнього джерела електричної енергії.
Відповідно до Закону України «Про деякі питання використання транспортних засобів, оснащених електричними двигунами, та внесення змін до деяких законів України щодо подолання паливної залежності і розвитку електрозарядної інфраструктури та електричних транспортних засобів» № 2956-IX від 24 лютого 2023 року , електричний колісний транспортний засіб – дво- і більше колісний транспортний засіб, оснащений виключно електричними тяговими двигунами (одним чи декількома) та системою акумулювання електричної енергії (акумуляторною батареєю), яка має технічні можливості заряджатися від зовнішнього джерела електричної енергії.
Пунктом 1.10 ПДР України визначено, що транспортний засіб – пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів.
Відповідно до практики Касаційного кримінального суду Верховного Суду, будь-який транспортний засіб, що приводиться в рух за допомогою двигуна, незалежно від його робочого об`єму, належить до механічних транспортних засобів. Із визначення випливає, що межа між механічними і немеханічними транспортними засобами проходить тільки в класі транспортних засобів із електродвигуном. Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду № 278/3362/15-к від 01 березня 2018 року.
Так, електроскутер призначений для перевезення осіб, зокрема і самого водія чи його вантажу, а тому такий є транспортним засобом.
Постановою Верховного Суду від 15 квітня 2023 року у справі № 127/5920/22 визначено, що джерелом підвищеної небезпеки слід вважати діяльність, що здійснюється з тим чи іншим залученням/використанням предметів матеріального світу та/або природних (фізичних) процесів, які за певних умов часу та місця в силу своїх якісних та кількісних характеристик об`єктивно створюють в процесі володіння ними (незалежно від факту їх експлуатації) підвищену порівняно із звичайними життєвими обставинами небезпеку завдання шкоди; використання електросамоката чи іншого подібного засобу (моноколеса, сегвея тощо) для переміщення особи як учасника дорожнього руху є джерелом підвищеної небезпеки в розумінні статті 1187 ЦК України, якщо в конкретному випадку такий засіб приводився в рух за допомогою встановленого на ньому електричного двигуна; для кваліфікації діяльності, пов`язаної з таким використанням електричного самоката, характеристика електросамоката як механічного транспортного засобу з урахуванням потужності електродвигуна, встановленого на ньому, значення не має.
Як вбачається із відеозаписів з нагрудних камер працівників поліції, ОСОБА_1 використовував електроскутер для переміщення, приводячи його в рух за допомогою встановленого електричного двигуна, тобто ОСОБА_1 у даному випадку є учасником дорожнього руху, а саме водієм. Тому, останній зобов`язаний був дотримуватися Правил дорожнього руху.
Таким чином, ОСОБА_1 є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Доводи адвоката про те, що суд першої інстанції не дослідив постанову про попереднє притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, чим порушив принцип безпосередності дослідження доказів, на увагу апеляційного суду не заслуговують, враховуючи наступне.
Так, з аналізу ст.ст. 251, 252 КУпАП слідує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Факт притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується постановою Старосинявського районного суду Хмельницької області від 20 січня 2025 року, яка була долучена до матеріалів провадження.
Як вбачається із Єдиного реєстру судових рішень вказана постанова ОСОБА_1 не оскаржувалась та набрала чинності 31 січня 2025 року, тому суд, обґрунтовано взяв таку до уваги.
Разом з тим, саме по собі твердження про недослідження окремого доказу у судовому засіданні, без доведення його недопустимості чи спростування юридичного факту повторності, не свідчить про порушення прав особи та не є істотним порушенням вимог КУпАП.
Крім того, апелянт також не обґрунтував, яким чином зазначене могло вплинути на законність та обґрунтованість оскаржуваної постанови.
Отже, доводи апеляційної скарги в цій частині є формальними та не можуть бути підставою беззаперечною для скасування постанови суду першої інстанції.

Що ж стосується тверджень захисника про неправильне зазначення у протоколі про адміністративне правопорушення назви транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 , то апеляційний суд виходить з наступного.
Відповідно до даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 409718 від 02 серпня 2025 року  ОСОБА_1 керував транспортним засобом RAZOR11 MAX, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння.
Згідно з твердженнями адвоката, викладеними у апеляційній скарзі, насправді ОСОБА_1 , керував елктроскутером під іншою назвою, а саме: «Liberti Motto Razor II»
З урахуванням наведеного, апеляційний суд констатує, що доводи захисника частково є слушними. Однак, такі жодним чином не вплинули на допустимість протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 409718 від 02 серпня 2025 року, оскільки незалежно від назви транспортного засобу, яка не повністю зазначена у протоколі, ОСОБА_1 керував саме електроскутером в стані алкогольного сп`яніння.

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилань на докази та порушення вимог закону, які б спростовували висновки суду і були б підставами для зміни або скасування судового рішення.

З урахуванням наведеного, місцевий суд прийшов до правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, з яким погоджується апеляційний суд. 
Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1 в межах санкції ч. 2 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки без оплатного вилучення транспортного засобу, відповідає положенням ст.ст. 33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення, є адекватним скоєному і відповідає особі правопорушника.
Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд прийшов до висновку, що постанова місцевого суду є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування та закриття провадження на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, як того просить апелянт, відсутні.
Керуючись ст.ст. 293, 294 КУпАП, суд, 

п о с т а н о в и в:

Постанову Старосинявського районного суду Хмельницької області від 18 грудня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП залишити без змін, а апеляційну скаргу його захисника, адвоката Тарадуди Вячеслава Віталійовича, – без задоволення.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького
апеляційного суду  Федорова Н.О.