номер провадження справи 15/138/25

ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.03.2026 Справа № 908/2370/25
м. Запоріжжя Запорізької області 
Господарський суд Запорізької області у складі судді Горохова Ігоря Сергійовича, за участю секретаря судового засідання Бойко Н.А., розглянувши матеріали справи
за позовом Першого заступника керівника Запорізької окружної прокуратури Запорізької області, 69002, м. Запоріжжя, вул. Залізнична, 17 в інтересах держави в особі 
позивача - Державна екологічна інспекція Південного округу (Запорізька та Херсонська області), 69035, м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, 72-А
до відповідача Акціонерного товариства “Українська залізниця”, 03150, м. Київ, вул. Єжи Ґедройця, буд. 5 в особі Регіональної філії “Придніпровська залізниця” Акціонерного товариства “Укрзалізниця”, 49602, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 108
про відшкодування збитків 

за участю представників сторін:
від прокуратури: Селезньова Т.В.. прокурор відділу посвідчення № 075592 від 01.03.2023;
від позивача: Шмаков І.В. в режимі відеоконференцзв`язку, само представництво виписка з ЄДР від 05.09.2025; 
від відповідача: Уткін О.Є., адвокат, посвідчення № ЗП 002138 від 09.04.2019, довіреність від 09.12.2025 за реєстровим № 1440;

установив
01.08.2025 до Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Першого заступника керівника Запорізької окружної прокуратури Запорізької області, в інтересах держави в особі позивача - Державна екологічна інспекція Південного округу (Запорізька та Херсонська області) до відповідача Акціонерного товариства “Українська залізниця” в особі Регіональної філії “Придніпровська залізниця” Акціонерного товариства “Укрзалізниця” про стягнення збитків, завданих порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища у сфері охорони, захисту та використання лісів в сумі 181 686,47 грн на користь Державної екологічної інспекції Південного округу (Запорізька та Херсонська області).
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу від 01.08.2025 здійснено автоматизований розподіл зазначеної позовної заяви між суддями, присвоєно їй єдиний унікальний номер судової справи 908/2370/25 та визначено до розгляду судді Горохову І.С.
Ухвалою суду від 13.08.2025 позовна заява була залишена без руху для усунення недоліків, допущених позивачем.
22.08.2025 на адресу суду надійшла заява Першого заступника керівника Запорізької окружної прокуратури Запорізької області про усунення недоліків позовної заяви.
Ухвалою суду від 02.09.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/2370/25, присвоєно справі номер провадження № 15/138/25, постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання суду призначено на 09.10.2025 о/об 10:00 год.
18.09.2025 через підсистему “Електронний суд” від відповідача суд отримав відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить суд, у задоволені позову відмовити. 
06.10.2025 до Господарського суду Запорізької області через підсистему “Електронний суд” від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій просить поновити прокуратурі процесуальний строк на подання відповіді на відзив у справі № 908/2370/25, просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
Ухвалою суду від 09.10.2025 продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів. Відкладено підготовче засідання на 03.11.2025 о 10:00 год. 
31.10.2025 через підсистему “Електронний суд” від позивача суд отримав додаткові письмові пояснення по справі, які позивач просив суд прийняти до розгляду і врахувати при розгляді та прийнятті рішення по справі.
03.11.2025 через підсистему “Електронний суд” від відповідача надійшло клопотання про долучення письмових доказів. Крім того відповідач просив відкласти підготовче засідання для надання йому можливості представити суду та учасникам справи копії письмових доказів з матеріалів кримінального провадження № 12023082210000215 в частині, на яку надано дозвіл на розголошення.
Ухвалою суду від 03.11.2025 підготовче засідання у справі було відкладено на 18.11.2025 о 10:00 год. 
Ухвалою суду від 18.11.2025 відкладено підготовче засідання у справі на 02.12.2025 об 11:00 год.
Призначене на 02.12.2025 об 11:00 год. підготовче засідання у справі № 908/2370/25 не відбулося через обмежену роботу підсистеми “Електронний суд”, у зв`язку з проведенням позапланових технічних робіт на об`єктах інформаційної інфраструктури судової влади України.
Ухвалою суду від 02.12.2025 відкладено підготовче засідання у справі на 09.12.2025 о 12:00 год.
Ухвалою суду від 09.12.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу № 908/2370/25 до судового розгляду по суті на 29.12.2025 об 11:00 год.
15.12.2025 через підсистему “Електронний суд” від відповідача суд отримав клопотання про витребування письмових доказів (вих. № НЮК-04/142 від 05.12.2025), в якому він просить визнати поважними причини пропуску відповідачем строку на звернення з клопотанням про витребування письмових доказів та поновити відповідачу строк на звернення з клопотанням про витребування письмових доказів, витребувати у слідчого СВ Відділу поліції № 2 Запорізького районного відділу поліції Головного управління національної поліції України у Запорізькій області капітана поліції Пересунько Ігоря Олександровича письмові докази.
За підсумками засідання 29.12.2025 постановлено ухвалу, згідно якої суд вирішив повернутися на стадію підготовчого провадження у справі та відкласти підготовче засідання на 26.01.2026 об 11:00 год., а також поновив відповідачу строк для звернення з клопотанням про витребування письмових доказів та задовольнив клопотання відповідача про витребування доказів, з приводу чого постановлено ухвалу окремо.
Так, ухвалою від 29.12.2025, за клопотанням відповідача про витребування письмових доказів, витребувано у слідчого СВ відділення поліції № 2 Запорізького районного управління поліції Головного управління національної поліції в Запорізькій області капітана поліції Пересунько Ігоря Олександровича письмові докази, які знаходяться у кримінальному провадженні № 12023082210000215, а саме: вказівки слідчому процесуального прокурора та начальника слідчого відділення від 04.04.2023; вказівки прокурора Туриченко Ірини від 26.04.2023, від 10.05.2024, від 12.08.2024 року, які стосуються необхідності встановлення належності пошкоджених дерев … (а.с. 11-12-13 та інші з кримінального провадження № 12023082210000215); відповідь на запити від 06.01.2025 та 10.04.2025 року; рапорт оперативного уповноваженого Ігоря Познякова від 03.04.2024 щодо обставин правопорушення; протокол огляду місця події від 03.04.2023, слідчий Москаленко Марина, а також - додатки до протоколу огляду у вигляді фотосвітлин пошкоджених дерев; запит слідчого Пересунько Ігоря Олександровича на адресу начальника Державної екологічної інспекції Південного округу (Запорізька і Херсонська області) Олега Бігдан від 18.04.2023 та від 12.06.2023 року щодо необхідності з`ясування питання: “До якого лісового фонду належить лісосмуг в районі сел. Матвіївка, у якій виявлено пошкоджені дерева?”; відповідь начальника Державної екологічної інспекції Південного округу (Запорізька і Херсонська області) Олега Бігдан слідчому Пересунько Ігорю Олександровичу. Витребувані документ суд визначив надати у строк до 25.01.2026.
Ухвалою суду від 26.01.2026 підготовче засідання відкладено на 13.02.2026 о 10:00 год., а також повторно витребувано у слідчого СВ відділення поліції № 2 Запорізького районного управління поліції Головного управління національної поліції в Запорізькій області капітана поліції Пересунько Ігоря Олександровича письмові докази з кримінального провадження № 12023082210000215, які на виконання ухвали суду від 29.12.2025 не були надані станом на 26.01.2026. 
11.02.2026 на адресу електронної пошти суду надійшли витребувані ухвалою від 29.12.2025 у слідчого СВ відділення поліції № 2 Запорізького районного управління поліції Головного управління національної поліції в Запорізькій області документи.
Ухвалою від 13.02.2026 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті в засіданні на 12.03.2026 об 11:00 год. 
16.02.2025 до канцелярії суду, а у подальшому – 20.02.2025 на адресу електронної пошти суду повторно надійшли витребувані ухвалою від 29.12.2025 у слідчого СВ відділення поліції № 2 Запорізького районного управління поліції Головного управління національної поліції в Запорізькій області документи.
12.03.2026 через підсистему “Електроннрий суд” від позивача надійшло клопотання про відкладення (перенесення) розгляду справи, сформоване у підсистемі 11.03.2026, в якому позивач просить відкласти розгляд справи, призначений на 12.03.2026 об 11:00 год. на іншу дату у зв`язку із перебуванням уповноваженого представника позивача на лікарняному.
У судове засідання 12.03.2026 представники прокуратури та позивача не прибули. 
12.03.2026 відкладено розгляд справи по суті на 30.03.2026. 
30.03.2026 задоволено клопотання представника Державної екологічної інспекції Південного округу (Запорізька та Херсонсська області) Шмакова Івана віктоовчиа про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференцзвязку, про що постановлено ухвалу. 
Технічна фіксація засідання здійснювалась за допомогою підсистеми відеоконференцзв`язку vkz.court.gov.ua.
Судом перевірені повноваження присутніх в засіданні представника учасників справи. Відводів складу суду не заявлено.
Прокурором заявлено позовні вимоги з наступних підстав: невстановлені особи здійснили незаконну порубку дерев на перегоні Придніпровської залізниці. За фактом незаконної порубки розпочато досудове розслідування к кримінальному провадженні. Висновком інженерно-екологічної експертизи установлено розмір завданої шкоди 181 686,47 грн. Шкода, завдана навколишньому природному середовищу внаслідок незаконного вирубування дерев в полезахисній смузі, на перегоні станції Вільнянськ-Запоріжжя Ліве – км 8, пікет від 9 до 10, ліва сторона, квартал 128, відділ 315 Придніпровської залізниці, має бути відшкодована постійним лісокористувачем – Регіональною філією «Придніпровська залізниця» АТ «Укрзалізниця», з огляду на те, що зазначена земельна ділянка перебуває у його постійному користуванні. 
Відповідач заперечив щодо позову з наступних підстав: позивач не надав жодного належного доказу визначення місця розташування земельної ділянки та пошкодження дерев. З додатку до протоколу огляду місця події вбачається, що невідомою особою використовувався невідомий фотоапарат, на невідому карту пам`яті, за допомогою якого виконано вузлову фотозйомку, долучено до протоколу 25 фотосвітлин. З урахуванням стану зрізаних дерев розмір такси мав бути зменшений в два рази, однак експертом під час розрахунку розміру збитків не було враховано даний показник. Будь-яких документів щодо лісовпорядкуванняя, які б свідчили про існування лісових насаджень у кварталі 128, виділ 315 до матеріалів кримінального провадження, а також матеріалів даної справи не надано. Відсутність будь-яких належних доказів ідентифікації лісових кварталів і видів, яка маал відбутися в рамках лісовпорядкування – виключає законність посилання позивача на пошкодження дерев у кварталі № 128 виділу 315. До матеріалів справи не надано належного та допустимого доказу про те, що підписант позову – прокурор Максим Соколов є посадовою особо, яка згідно з будь-якою офіційною інформацією може бути особою, до повноважень якої входить право на подання позовних заяв, або є посадовою особою прокуратури, які відносяться до підрозділу Запорізької обласної прокуратури, яякому надано повноваження для представництва в суді. Акт перевірки уповноваженого орагну не може бути єдиниим і достатнім доказом порушення, а має оцінюватися судом у сукупності з іншими доказами. Відсутність належного документального підтвердження обставин порушення та розміру шкоди виключає можливість приятгенння відповідача до відповідальності. Просив у позові відмовити повністю. 
У відповіді на відзив прокурор зазначив, що визначення приналежності земельної ділянки використовувалися не лише географічні координати, але огляд місця події за участю державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища, начальника дільниці Структурного підрозділу «Запорізька дистанція захисних лісонасаджень» АТ «Укрзалізниця», понятих, зауважень чи заперечень до її проведення від учасників не надходило, про що зазначено в протоколі. Експерт, який проводив інженерно-технічну експертизу має відповідну кваліфікацію, що підтверджено свідоцтвом. Експертом під час проведення експертного дослідження враховані виявлені на місці рубки сухостійні дерева, їх породу та діаметри, про що зазначено у вказаному висновку експерта в описовій частині на сторінках 9-10, у тому числі в ілюстрованих таблицях. Саме представником АТ «Укрзалізниці» при поданні заяви про злочин долучено акт огляду місця вчиненого правопорушення лісового законодавства де зазначено місце незаконної порубки, у т.ч. квартал 128, виділ 315 Придніпровської залізниці, атакож Державний акт на право постійного користування землею. Перий заступник керівника Запорізької окружної прокуратури наділений правом на продання цього позову до суду у силу закону. Документ, який підтверджує призначення на вказану посаду та відповідно наявність повноважень також долучено до матеріалів справи з позовом. Проявом протиправної бездіяльності від відповідача є незабезпечення працівниками постійних лісокористувачів охорони і захисту лісів, внаслідок чого відбувається вирубування дерев (пошкодження дерев) третіми (невстановленими) особами. Не важливо, хто конкретно здійснював незаконне вирубування дерев на ділянках лісу, наданих у постійне користування, оскільки визначальним є факт порушення постійним лісокористувачем встановлених правил лісокористування, що спричинило завдання державі збитків внаслідок незаконної рубки дерев третіми особами на підконтрольній постійному лісокористувачу ділянці лісу. Відповідачем як постійним лісокористувачем як особою, що має здійснювати лісову охорону, на виконання вимог лісового та природоохоронного законодавства не забезпечено охорону і збереження лісів, внаслідок чого допущено незаконну рубку на підвідомчій території. 
Позивач додаткові пояснення та зазначив, що розмір шкоди визначено висновком інженерно-екологічної експертизи та його в добровільному порядку не відшкодовано. Саме власники лісів і постійні лісокористувачі зобов`язані розробляти та проводити в установлений строк комплекс заходів, спрямованих на збереження, охорону та захист лісів. Відповідач, як постійний лісокористувач, повинен був забезпечити охорону та захист ліссових насаджень, однак допустив протиправну бездіяльність, внаслідок чого відбулась незаконна порубка дерев невстановленими особами і заподіяна шкода державі. Позивач не повинен доводити наявність вини відповідача у заподіянні шкои навколишньому природному середовищу, а саме відповідач повинен довести, що й його діях відсутня вина у заподіянні шкоди. Проявом протиправної бездіяльності є незабезпечення працівниками постійних лісокористувачів охорони і ахист лісів, внаслідок чого відбулася вирубка дерев невстановленими особами. Просив позов задовольнити. 
Судом проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення.
З урахуванням обставин справи та наданих доказів, суд установив наступне.
03.04.2023 невстановлені особи здійснили незаконну порубку 29 дерев породи акація, ясен та клену в лісосмузі на перегоні ст. Вільнянськ - Запоріжжя Ліве, 8 км, Придніпровської залізниці поблизу с. Матвіївна Запорізького району Запорізької області. 
04.04.2023 відділення поліції № 2 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області внесені відомості до ЄРДР та розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні № 12023082210000215 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 246 КК України.
Структурним підрозділом «Запорізька дистанція захисних лісонасаджень» АТ «Укрзалізниця» подано заяву про вчинення незаконної порубки 29 дерев акація, ясен та клену та надано розрахунок шкоди, завданої довкіллю, на суму 410 608,65 грн.
31.10.2024 під час проведення огляду місця події за участю державного інспектора з охорони навколишнього природнього середовища Південного округу (Запорізька та Херсонська області) Дзюби В.П., начальника дільниці Структурного підрозділу «Запорізька дистанція захисних лісонасаджень» АТ «Укрзалізниця» Буська М.П., понятих, у лісосмузі на перегоні станції Вільнянськ - Запоріжжя Ліве - км 8, пікет від 9 до 10, ліва сторона, квартал 128, відділ 315 Придніпровської залізниці при огляді лісосмуги працівниками структурного підрозділу «Запорізька дистанція захисних лісонасаджень» Регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ «Укрзалізниця» виявлено факт незаконної порубки невстановленими особами дерев із припиненням їх росту в кількості 29 штук прроди «Клену», «Ясену», та «Акації». Зауважень чи заперечень до проведення слідчої дії від учасників не надходило, про що зазначено в протоколі.
Відповідно до висновку інженерно-екологічної експертизи № СЕ-19/108-24/22015- ФХЕД від 26.12.2024 сума завданої шкоди довкіллю в результаті незаконної порубки дерев породи «Клену», «Ясену», та «Акації» у кількості 29 штук, що мало місце 03.04.2023, на відкритій ділянці місцевості, що розташована поблизу с. Матвіївка Запорізького району Запорізької рбласті, а саме на перегоні станції Вільнянськ - Запоріжжя Ліве - км 8, пікет від 9 до 10, ліва сторона, квартал 128, відділ 315, становить 181 686,47 грн.
Лісосмуга знаходиться на земельній ділянці, яка відповідно до Державного акту перєбувдє у постійному користуванні Регіональна філія «Придніпровська залізниця» ДТ «Укрзалізниця».
У ході досудового розслідування особи, які вчинили кримінальне правопорушення не встановлені. Шкода, завдана навколишньому природному середовищу на даний час залишається не відшкодованою.
Прокурор звернувся з позовом до суду щодо відшкодування завданої шкоди. 
Відповідно до ч. 1 ст. 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. 
Статтею 1 Лісового кодексу України передбачено, що ліси України є її національним багатством і за своїм призначенням та місцерозташуванням виконують переважно водоохоронні, захисні, санітарно-гігієнічні оздоровчі, рекреаційні, естетичні, виховні, інші функції та є джерелом для задоволення потреб суспільства в лісових ресурсах. Усі ліси на території України, незалежно від того, на землях яких категорій за основним цільовим призначенням вони зростають, та незалежно від права власності на них, становлять лісовий фонд України і перебувають під охороною держави.
Згідно зі статтями 16, 17 Лісового кодексу України право користування лісами здійснюється в порядку постійного та тимчасового користування лісами. У постійне користування ліси на землях державної власності для ведення лісового господарства без встановлення строку надаються спеціалізованим державним лісогосподарським підприємствам, іншим державним підприємствам, установам та організаціям, у яких створено спеціалізовані лісогосподарські підрозділи.
Відповідно до ч. 1 статті 69 Лісового кодексу України, спеціальне використання лісових ресурсів на виділеній лісовій ділянці проводиться за спеціальним дозволом - лісорубний квиток або лісовий квиток, що видається безоплатно.
За приписами п. 1 ч. 2 ст. 19 та ч. ч. 1, 5 ст. 86, ст. 90 Лісового кодексу України постійні лісокористувачі зобов`язані, зокрема, забезпечувати охорону, захист, відтворення, підвищення продуктивності лісовий насаджень. Організація охорони і захисту лісів передбачає здійснення комплексу заходів, спрямованих на збереження лісів від пожеж, незаконних рубок, пошкодження, ослаблення та іншого шкідливого впливу, захист від шкідників і хвороб. Забезпечення охорони і захисту лісів покладається на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового господарства, та органи місцевого самоврядування, власників лісів і постійних лісокористувачів відповідно до цього кодексу. Основними завданнями державної лісової охорони є: здійснення державного контролю за додержанням лісового законодавства; забезпечення охорони лісів від пожеж, незаконних рубок, захист від шкідників і хвороб, пошкодження внаслідок антропогенного та іншого шкідливого впливу. -
Положеннями ст. 63 Лісового кодексу України передбачено, що ведення лісового господарства полягає у здійсненні комплексу заходів з охорони, захисту, раціонального використання та розширеного відтворення лісів.
Згідно з п. 5 ст. 64 Лісового кодексу України підприємства, установи, організації і громадяни здійснюють ведення лісового господарства з урахуванням господарського призначення лісів, природних умов і зобов`язані здійснювати охорону лісів від пожеж, захист від шкідників і хвороб, незаконних рубок та інших пошкоджень.
За приписами статей 86, 89, 90 Лісового кодексу України організація і забезпечення охорони і захисту лісів, яка передбачає здійснення комплексу заходів, спрямованих на збереження лісів, зокрема, від незаконних рубок, покладається на постійних лісокористувачів відповідно до цього Кодексу.
Саме власники лісів і постійні лісокористувачі зобов`язані розробляти та проводити в установлений строк комплекс заходів, спрямованих на збереження, охорону та захист лісів. Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 23.05.2007 № 761 «Про врегулювання питань щодо спеціального використання лісових ресурсів» підприємства, установи, організації і громадяни, які здійснюють спеціальне використання лісових ресурсів, зобов`язані, зокрема забезпечувати збереження підросту і не призначених для рубки дерев.
Осіб, які здійснила незаконні порубки дерев у ході досудового розслідування кримінального правопорушення не встановлено, тому збитки завдані інтересам держави мають бути відшкодовані постійним лісокористувачем - АТ «Укрзалізниця» в особі Регіональної філії «Південно-Західна залізниця» АТ «Укрзалізниця».
Відповідно до Закону України «Про особливості утворення публічного акціонерного товариств залізничного транспорту загального користування», постанови Кабінету Міністрів України від 25.06.2014 № 200 «Про утворення публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», наказами Міністерства інфраструктури України від 09.07.2014 № 301, Укрзалізниці від 14.07.2014 № 389-Ц/од «Про заходи щодо реорганізації Укрзалізниці, підприємств та установ залізничного транспорту загального користування» та реорганізацію ДП «Придніпровська залізниця», ДП «Придніпровська залізниця» реорганізовано. Відповідно правонаступником всіх прав та обов`язків ДП «Придніпровська, залізниця» є АТ «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ «Українська залізниця».
Відповідно до п. 2.11.3 Інструкції з улаштування та утримання коли залізниць України, затвердженої наказом Укрзалізниці від 01.03.2012 № 072-Ц: за захисними лісонасадженнями повинен проводитися постійний догляд, яким забезпечується збереження та посилення захисної дії лісових смуг, а також швидке задіяння в роботу молодих насаджень. Устрій, створення, відновлення та поточне утримання захисних лісонасаджень на землях залізниць здійснюється відповідно до вимог відомчих нормативів, правил, настанов, інструкцій та рекомендацій. Розміри рубок догляду, санітарних вибіркових-, - спеціальних та габаритних рубок встановлюються згідно з потребою спеціалістами дистанцій захисних лісонасаджень, річний план їх проведення затверджується службою колії. Інші вирубки забороняються, якщо це не обумовлено вимогами чинного законодавства. Дозволи на інші рубки при їх нагальній потребі надає служба колії.
Охороною, веденням захисного господарства в лісонасадженнях залізниць займаються спеціалізовані лісогосподарські підрозділи - дистанції захисних лісонасаджень, які підпорядковані службам колії залізниць.
Відповідно до Посадової інструкції начальника СП «Запорізька дистанція захисних лісонасаджень», Регіональної філії «Придніпровська залізниця», АТ «Українська залізниця», затвердженої 10.12.2021, завданнями та обов`язками вказаної посадової особи, зокрема є: організація виконання робіт по збереженню і посиленню захисних функцій лісонасаджень та їх експлуатацію (п. 5.27), а також забезпечення природоохоронної діяльності та поліпшення екологічного стану в межах дистанції. 
Згідно з Посадовою інструкцією інженера з охорони та захисту лісу СП «Запорізька дистанція захисних лісонасаджень», Регіональної філії «Придніпровська залізниця», АТ «Українська залізниця», затвердженої 01.02.2022, повноваженнями вказаної посадової особи, зокрема є: контролювати виконання вимог Лісового Кодексу України та наказів залізниці з цих питань (п. 6.3). 
Відповідно до Посадової інструкції начальника Запорізької виробничої дільниці СП «Запорізька дистанція захисних лісонасаджень», Регіональної філії «Придніпровська залізниця», АТ «Українська залізниця», затвердженої начальником дистанції від 10.01.2020, вказана посадова особа, зокрема: забезпечує виконання нормативних документів, заходів з охорони та захисту лісонасаджень у смузі відводу залізниці від недозволених рубок та пошкоджень. Забезпечує виконання виробничих завдань дільницею, посилення захисних функцій насаджень, закріплених за виробничою дільницею, їх експлуатацію, охорону та-захист, безпечне виконання лісосічних робіт (п. 2.1). Вибірково проводить обходи не менше 2-х разів на місяць разом з майстром лісу, з метою виявлення та запобігання, недозволених рубок, проводить комплекс заходів в насадженнях на території дільниці, на предмет збереження захисних насаджень і майна, складає акти огляду місця вчинення правопорушення лісового законодавства та викликає поліцію у разі виявлення незаконних рубок на території дільниці, (п. 2.2). Очолює комісію при весняних та осінніх ревізіях захисних лісонасаджень шляхом перехресних перевірок серед виробничих дільниць дистанції (п. 2.4).
Відповідно до Посадової інструкції майстра лісу Запорізької виробничої дільниці СП «Запорізька дистанція захисних лісонасаджень», Регіональної філії «Придніпровська залізниця», АТ «Українська залізниця», затвердженої начальником дистанції від 01.06.2021, вказана посадова особа, зокрема: здійснює контроль за правильним утриманням лісонасаджень на майстерському відділенні. Забезпечує: виконання виробничих завдань майстерським відділенням; посилення захисних функцій насаджень, закріплених за майстерським відділенням, їх експлуатацію, охорону та захист (п. 2.1). Вибірково проводить обходи не менше 2-х разів на місяць разом з начальником дільниці на підпорядкованому майстерському відділенню, з метою виявлення та запобігання самовільних рубок, проводить комплекс заходів в насадженнях на території дільниці, на предмет збереження захисних насаджень і майна. У разі виявлення незаконних рубок на території дільниці, складає акти огляду місця вчинення правопорушення; лісового законодавства та викликає поліцію, інформує про це начальника дистанцію (п. 2.11). Приймає участь в комісії при весняних та осінніх ревізіях захисних лісонасаджень шляхом перехресних перевірок серед виробничих дільниць дистанції (п. 2.14).
Відповідач, як постійний лісокористувач, повинен був забезпечити охорону та захист лісових насаджень, однак допустив протиправну бездіяльність, внаслідок чого відбулась незаконна порубка деррв невстановленими особами і заподіяна шкода державі. 
Працівниками Регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ «Українська залізниця», усупереч вимогам ст. ст. 19, 63, 64, 86, 89, 90 Лісового кодексу України, п. 2 Порядку спеціального використання лілових ресурсів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.03.2007 № 761, не забезпечено належне використання лісових ресурсів, які перебувають у постійному користуванні Регіональної фідї «Придніпровська залізниця» АТ «Українська залізниця», що призвело до незаконної вирубки дерев, чим заподіяно шкоди на загальну суму 181 686,47 грн.
Згідно із ст. 66 Конституції України кожен зобов`язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки.
Статтями 68, 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» передбачено, що порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовищц/тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України, дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.
Відповідно до п. 1, 5 ч. 2 ст. 105 Лісового кодексу України відповідальність за порушення лісового законодавства несуть особи: винні у незаконному вирубуванні та пошкодженні дерев і чагарників; винні у порушенні строків лісовідновлення та інших вимог щодо ведення лісового господарства, встановлених законодавством у сфері охорони, захисту, використання та. відтворення лісів.
Статтею 107 Лісового кодексу ^країнй' передбачено, що підприємства, установи, організації і громадяни зобов!язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового Законодавства, у розмірах і порядку, визначених законодавством України. 
Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду внормовані статтею 1166 Цивільного кодексу України. За приписами зазначеної норми майнова шкода, завдана неправомірними діями майну юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала; особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Наведена стаття унормовує загальні підстави для відшкодування шкоди в рамках позадоговірних (деліктних) зобов`язань. Деліктна відповідальність за загальним правилом настає за наявності вини заподіювача шкоди. Фактичною підставою для застосування такого виду відповідальності є вчинення особою правопорушення. Юридичною підставою позадоговірної відповідальності є склад цивільного правопорушення. При цьому, для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: 1) протиправної поведінки; 2) збитків; 3) причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювана та збитками, 4) вини.
За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.
При вирішенні спору на позивача покладається обов`язок довести розмір шкоди, завданої протиправною поведінкою, факт порушення відповідачем законодавства та причинний зв`язок між цим порушенням і завданою шкодою навколишньому середовищу.
Відповідач, у свою чергу, для звільнення від відповідальності має довести відсутність своєї вини. 
Обставинами справи встановлено наявність всіх елементів складу цивільного правопорушення, необхідних для застосування такої міри відповідальності як відшкодування шкоди, а саме: 
- протиправна поведінка відповідача, яка полягає у не забезпеченні збереження лісів, що суперечить вимогам ст. ст, 19, 6.4, 69 Лісового кодексу України;
- шкідливий результат такої поведінки (шкоди), який полягає у знищенні лісові культур на загальну кількість 29 дерев; 
- причинний зв`язок між протиправною поведінкою і шкодою зумовлений тим, що саме у зв`язку із не забезпеченням збереження лісів знищено лісові культури, чим заподіяно шкоду в загальному розмірі 181 686,47 грн;
- вина особи, яка заподіяла шкоду, виражена у незабезпеченні належного використання лісових ресурсів, які перебувають у постійному користуванні відповідача. 
Вирішуючи спір про відшкодування шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу, необхідно виходити, з презумпції вини правопорушника (ст. 614 та ст. 1166 Цивільного кодексу України). 
Позивач не повинен доводити наявність вини відповідача у заподіянні шкоди навколишньому природному середовищу, а навпаки, відповідач повинен довести, що у діях його працівників відсутня вина у заподіянні шкоди.
При вирішенні спорів щодо відшкодування шкоди, заподіяної порушенням вимог лісового законодавства у випадках встановлення контролюючими органами при проведенні перевірок дотримання природоохоронного законодавства факту правопорушення, необхідно виходити з того, шо обов`язки із забезпечення охорони, захисту, відтворення, підвищення продуктивності лісових насаджень покладено саме на постійних лісокористувачів, які й повинні нести відповідальність за невиконання та неналежне виконання згаданих обов`язків, зокрема, за незабезпечення охорони та захисту лісів від незаконних рубок та пошкодження дерев. 
Цивільно-правову відповідальність за порушення лісового законодавства мають також нести постійні лісокористувачі, вина яких полягає у допущенні та не перешкоджанні їх працівникам незаконному вирубуванню лісових насаджень (пошкодженню дерев) внаслідок неналежного виконання ними своїх службових обов`язків. Тобто проявом їх протиправної бездіяльності є незабезпечення працівниками постійних лісокористувачів (державної лісової охорони) охорони і захисту лісів, внаслідок чого відбувається незаконне вирубування дерев (пошкодження дерев). 
Зазначена правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 27.06.2019 у справі № 927/238/17, від 19.12.2019 у справі № 906/133/18, від 18.02.2019 у справі № 926/869/18, від 20.02.2020 у справі № 920/1106/17, від 26.05.2022 у справі № 922/2317/21.
Відповідно до ст. ст. 17, 19, 89-91 Лісового кодексу України, статуту та матеріалів лісовпорядкування Регіональна філія «Придніпровська залізниця» АТ «Укрзалізниця», в обов`язки, якої входить забезпечення охорони, захисту, відтворення, підвищення продуктивності лісових насаджень; дотримання норм і правил використання лісових ресурсів; ведення лісового господарства на основі матеріалів лісовпорядкування, здійснення використання лісових ресурсів способами, які забезпечують збереження оздоровчих і захисних властивостей лісів, а також створюють сприятливі умови для їх охорони, захисту та відтворення.
Вказане свідчить про наявність вини Регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ «Укрзалізниця» у проведенні незаконної рубки вищезазначеного обсягу деревини. 
Згідно із ч. 2 ст. 1172 Цивільного кодексу України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхніми працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. 
Таким чином, шкода, яка завдана державі внаслідок незаконної рубки лісових насаджень у розмірі 181 686,47 грн підлягає стягненню з постійного лісокористувача Регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ «Укрзалізниця». Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 26.05.2022 у справі № 922/2317/21.
Вирішуючи спір про відшкодування шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу, господарському суду слід виходити з презумпції вини правопорушника. Отже, позивач не повинен доводити наявність вини відповідача у заподіянні шкоди навколишньому природному середовищу, навпаки, відповідач повинен довести, що у діях його працівників відсутня вина у заподіянні шкоди.
Аналогічні висновки викладені в постановах Верховного ССуду від 20.12.2018 у справі № 924/12/18, від 07.06.2019, у справі № 914/1960/17, від 09.08.2018 у справі № 909/976/17, від 20.12.2018 у справі № 909/1193/17, від 22.07.2019 у справі № 909/374/18 та інших при вирішенні спорів про стягнення з постійних лхсокористувачів шкоди, заподіяної самовільною порубкою дерев.
Враховуючи, що земельна ділянка в полезахисній лісовій смузі, на відкритій ділянці місцевості, що розташована поблизу с. Матвіївка Запорізького району Запорізької області, а саме на перегоні станції Вільнянськ - Запоріжжя Ліве - км 8, пікет від 9 до 10, ліва сторона, квартал 128, відділ 315 Придніпровської - залізниці належить відповідачеві на праві постійного користування, а тому він є постійним лїсокористувачем, який в порушення норм ст. ст. 19, 63, п. 5 ст. 64, ст. ст. 86, 89, 90 ЛК України та Статуту не забезпечив охорону і збереження лісових насаджень, тобто допустив протиправну бездіяльність, наслідком якої стало незаконне вирубування дерев у кількості 29 шт.
Ураховуючи норми вищевказаного законодавства та положення ст. ст. 105, 107 ЛК України, ст. ст. 68, 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», відповідач, допустивши протиправну бездіяльність у вигляді невчинення дій, направлених на забезпечення охорони і збереження лісу від незаконних рубок на підвідомчій йому території земель лісового фонду, діяв неправомірно, що призвело до незаконного вирубування невстановденими особами дерев, а відтак, відповідач на виконання римог чинного законодавства повинен бути притягнутий до відповідальності за правопорушення, тобто має відшкодувати шкоду, заподіяну внаслідок допущення ним незаконної вирубки дерев у сумі 181 686,47 грн (правові позиції, наведені Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду у постановах від 20.12.2018 справа № 924/12/18, від 24.04.2018 справа № 910/6277/16, від 15.02.2018 справа № 927/1096/16, від 20.08.2018 справа № 920/1293/16, від 20.02.2020 справа № 920/1106/17, справа № 907/181/22 від 12.09.2024, постанова Об`єднаної палатги Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 09.08.2018 у справі № 909/976/17).
Отже, за порушення лісового законодавства відповідальність мають нести не лише особи, які безпосередньо здійснюють самовільну вирубку лісів (пошкодження дерев), а також постійні лісакористувачі, вина яких полягає у допущенні та не перешкоджанні їх працівниками незаконному вирубуванню лісових насаджень (пошкодженню дерев) внаслідок неналежного виконання ними своїх службових обов`язків.
Тобто, проявом їх протиправної бездіяльності є незабезпечення працівниками постійних лісокористувачів охорони і захисту лісів, внаслідок чого відбувається вирубування дерев (пошкодження дерев) третіми (невстановденими) особами. 
Верховний Суд у складі Касаційного господарського суду в постановах від 15.02.2018 справа № 927/1096/16, від 20.02.2020 справа № 920/1106/17 та інших вказав, що організація і забезпечення охорони та захисту лісів, яка передбачає здійснення комплексу, заходів, спрямованих на збереження та охорону лісів, зокрема, від незаконних рубок та інших пошкоджень, покладається на постійних Лісокорис-тувачів. Порушення вимог щодо ведення лісового господарства встановлених у сфері охорони, захисту та використання лісів, є підставою для покладення на постійного лісокорйстувача цивільно-правової відповідальності. При цьому, не важливо, хто конкретно здійснював незаконне вирубування дерев на ділянках лісу, наданих у постійне користування, оскільки визначальним є факт порушення постійним лісокористувачем встановлених правил лісокористування, що спричинило завдання державі збитків внаслідок незаконної рубки дерев третіми особами на підконтрольній постійному лісокористувачу ділянці лісу.
Таким чином, на підставі наведених вище норм лісового, цивільного законодавства відповідач зобов`язаний відшкодувати державі заподіяні внаслідок допущеної ним бездіяльності щодб незабезпечення заходів з охорони лісу збитки в сумі 181 686,47 грн. 
Працівниками Регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ «Укрзалізниця», усупереч вимогам ст. ст. 19, 63, 64, 86, 89, 90 Лісового кодексу України, п. 2 Порядку спеціального використання лісових ресурсів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2007 № 761, не забезпечено належне використання лісових ресурсів, які перебувають у його постійному користуванні, що призвело до незаконної порубки дерев, чим заподіяно шкоду.
Відповідно до статей 13, 16 Конституції України природні ресурси, які знаходяться в межах території України, є об`єктами права власності Українського народу, від імені якого права власника здійснклрти органи держаної влади та органи місцевого самоврядування в межах визначених Конституцією України, а забезпечення екологічної безпеки і підтримання екологічної рівноваги на території України є обов`язком держави.
За Законом України «Про охорону навколишнього природного середовища» (ст. 5) державній охороні і регулюванню використання на території України підлягають: навколишнє природне середовище як сукупність природних і природно-соціальних умов та процесів, природні ресурси, йк залучені в господарський обіг, так і не використовувані в економіці в Даний період (земля, надра, води, атмосферне повітря, ліс та інша рослинність, тваринний`світ), ландшафти та інші природні комплекси.
Згідно із ст. 1 Лісового кодексу України ліси України є її національним багатством і за своїм призначенням та місцем розташуванням виконують переважно водоохоронні, захисні, санітарно-гігієнічні, оздоровчі, рекреаційні, естетичні, виховні, інші функції та є джерелом для задоволення потреб суспільства в лісових ресурсах.
Усі ліси на території України, незалежно від того, на землях яких категорій за основним цільовим призначенням вони зростають, та незалежно від права власності на них, становлять лісовий фонд України і перебувають під охороною держави.
Державною стратегією управління лісами України до 2035 року, схваленою розпорядженням Кабінету Міністрів України від 29.12.2021 № 1777, однією з основних проблем у сфері лісового господарства визначено недостатню лісистість території нашої держави та незаконні рубки лісу.
Запорізька область розташована у степовій зоні, для якої характерне безлісся. Лісове господарство регіону складається із незначних масивів байрачних лісів, лісів в долинах річок, а також штучних лісових насаджень.
При загальній, площі області 2718 тис та лісистість з урахуванням полезахисних лісових смуг складає 3,5 % та займає останнє місце по державі (по Україні - 15,9 %). Усі ліси області виконують переважно екологічні функції (водоохоронні, захисні, санітарно-гігієнічні, оздоровчі та інші), мають обмежене експлуатаційне значення.
Пошкодження лісових насаджень, призводить до значної деградації навколишнього природного середовища, зокрема, забруднення повітря, поверхневих та підземних вод, знищення популяції тварин.
Знищення лісових насаджень в Україні є однією з найбільш актуальних проблем. На сьогодні продовжується умисне і широкомасштабне знищення лісових ресурсів. Неконтрольоване вирубування лісів досягає критичного рівня, а тому потребує вжиття заходів з відтворення та охорони навколишнього природнього середовища, фінансування яких здійснюється за рахунок спеціально створених фондів охорони навколишнього природнього середовища поповнення яких здійснюється, зокрема шляхом надходження коштів за відшкодування шкоди заподіяної порушенням законодавства про охорону навколишнього природнього середовища. 
Згідно із вимогами ст. ст. 66, 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно дотримуватись Конституції України та законів України, не заподіювати шкоду природі, відшкодовувати завдані ним збитки.
Підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах встановлених законодавством України. 
Статтею 41 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» встановллено економічні заходи забезпечення охорони навколишнього природного середовища, зокрема, передбачає відшкодування в установленому порядку збитків, завданих порушенням законодавства про охорону' навколишнього природного середовища.
Статтею 47 цього Закону визначено, що для фінансування заходів щодо охорони навколишнього природного середовища утворюються Державний, Автономної Республіки Крим та місцеві фонди охорони навколишнього природного середовища.
Відповідно до п. 7 ч. 3 ст. 29 Бюджетного кодексу України, джерелами формування спеціального фонду Державного бюджету України в частині доходів є, зокрема, 30 % грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності. 
Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 69-1 Бюджетного кодексу України до надходжень спеціального фонду місцевих бюджетів належать, зокрема, 70 % за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону наколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, в тому числі, до бюджетів місцевого самоврядування (крім бюджетів міст Києва та Севастополя) – 50% обласних бюджетів та бюджету АРК - 20 %; бюджетів міст Києва та Севдсіополя - 70%. 
Кошти місцевих, Автономної Республіки Крим і Державного фондів охорони навколишнього природного, середовища можуть використовуватися тільки для фінансового забезпечення здійснення природоохоронних заходів, включаючи заходи для зниження -забруднення навколишнього природного середовища «та дотримання екологічних нормативів і. нормативів екологічної безпеки,, для зниження впливу забруднення навколишнього природного середовища на здоров`я населення.
У даному випадку інтерес держави є як економічним, полягає у поповненні відповідних бюджетів грошовими коштами, так і екологічним, оскільки за рахунок вказаних коштів здійснюватиметься фінансування заходів щодо охорони навколишнього природного середовища.
Шкода, заподіяна лісу, відповідно до вимог чинного законодавства, підлягає відшкодуванню до спеціального фонду охорони навколишнього природного середовища місцевих бюджетів і використовуються для відтворення лісів, підвищення їх продуктивності, проведення лісогосподарських заходів та утримання лісів у належному санітарному стані. 
Ненаджодження цих коштів ідо державного та місцевого бюджетів, перешкоджає державі у здійсненні нею зооов`язань щодо відновлення природних ресурсів та забезпечення екологічної безпеки держави.
Державний контроль у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролюючу сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів (ст. 35 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища»).
Згідно з ч. 1 ст. 20 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» та Положення про територіальні та міжрегіональні територіальні органи Держекоінспекції, затвердженого наказом Міністерства енергетики та захисту довкілля України від 07.04.2022 № 230, Держекоінспекція в області здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням територіальними органами центральних органів виконавчої влади, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог законодавства про охорону, захист, використання та відтворення лісів.
Відповідно до Положення, затвердженого наказом Державної екологічної інспекції України від 19.10.2020 № 378, Державна екологічна інспекція Південного округу наділена повноваженнями щодо звернення до суду з відповідними позовами про відшкодування шкоди, збитків і втрат, - заподіяних державі внаслідок порушення законодавства з питань, що належать до її компетенції.
Відповідно до п. 2 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України від 08.04.1999 у справі № 1-1/99 під поняттям «орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах» потрібно розуміти орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади.
Пунктом 5 мотивувальної частини цього рішення зазначено, що поняття «Орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах» означає орган державної влади чи місцевого самоврядування, на який покладено обов`язок щодо здійснення конкретної діяльності у відповідних правовідносинах.
Таким чином, органом, уповноваженим державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, зазначених в позовній заяві, є Держекоінспекція Південного округу;
Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держази, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а такбж у разі відсутності такого органу.
Аналізом судової практики встановлено, що судами використовується наступне тлумачення підстав для представництва прокурором інтересів держави:
«Нездійснення захисту» - має, прояв усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних пойдоважень - він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні, повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається.
«Здійснення захисту неналежним чийом» - має прояв в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, яка проте є неналежною.
З урахуванням викладено, прокурор при зверненні до суду повинен, на ряду з іншими обставинами, обґрунтувати в чому саме полягає «Нездійснення захисту» або «Здійснення захисту неналежним чином», як підставу для звернення прокурора до суду в інтересах держави. 
Вказана правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.10.2019 у справі № 903/129/18.
Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18, невжиття компетентним-органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням, того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту, а також таких чинників, як: значимість, порушення інтересів держави, можливість насіння невідворотних негативних наслідків через безніяпьність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо.
Представник Держекоінспекції Південного округу був залучений 30.10.2024 в кості спеціаліста до огляду земельної ділянки де здійснено незаконну порубку лісові, насаджень. З метою встановлення підстав для представництва інтересів держави в суді Запорізькою окружною прокуратурою до Держекоінспекції Південного округу скеровані листи від 10.06.2024 № 54-4991 вих-24, від 26.06.2024 № 54г5495 вих-24, та від 03.06.2025 № 54-5240 вих-25 щодо надання інформації про відшкодування, заданої шкоди Регіональній філії «Придніпровська залізниця» АТ «Укрзалізниця», вжитті з цього приводу заходи реагування.
Держекоінспекцією Південного округу листами від 19.06.2024 № 2397/10-06/06/2-34, від 20.0712024 № 2966/10-12/06/2-34, від 16.06.2025 № 2735/09-12/06/2-31, повідомлено, що заходи реагування на її стягнення інспекцією не вживались.
Моніторингом Єдиного державного реєстру судових рішень, на цей час позовних заяв Державної екологічної інспекції Південного округу (Запорізька та Херсонська області) до Регіональній філії «Придніпровська залізниця» АТ «Укрзалізниця» про відшкодування шкоди, завданої незаконною порубкою лісових насаджень у розмірі 181 686,47 грн встановлених у межах кримінального провадження № 12023082210000215 не встановлено.
Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 16.04.2019 у справі № 910/3486/18 визначено, що прокурор не зобов`язаний встановлювати причини, за яких позивач не здійснює захист інтересів, держави у спірних правовідносинах. 
З періоду надання відповіді на запит по час звернення прокурора до суду, Держекоінспекцією Південного округу не здійснено достатніх заходів спрямованих на захист інтересів держави щодо стягнення з Регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ «Укрзалізниця» у судовому порядку збитків, заподіяних внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання лісових ресурсів.
Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 16.04.2019 у справі № 910/3486/18 визначено, що прокурор не зобов`язаний встановлювати причини, за яких позивач не здійснює захист інтересів держави у спірних правовідносинах.
Сам факт не звернення до суду з позовом, який би відповідав вимогам процесуального законодавства та відповідно мав змогу захистити інтереси держави, свідчить про те, що Держекоіяспєкція неналежно виконує свої повноваження, у зв язку із чим у прокурора виникають обґрунтовані підстави для захисту інтересів держави у цій сфері та звернення до суду з таким позовом, що відповідає нормам законодавства.
Заперечення відповідача щодо позову суд вважає безпідставними з урахуванням наступного. 
Відповідно до положень ч. 1 ст. 24 Закону України «Про прокуратуру» право подання позовної заяви в порядку цивільного, адміністративного, господарського судочинства надається Генеральному прокурору, його першому заступнику та заступникам, керівникам обласних та окружних прокуратур, їх першим заступникам та заступникам, прокурорам Спеціалізованої антикорупційної прокуратури.
Вказана норма повного мірою узгоджується із положеннями ст. ст. 41, 53 ГПК України та їм не суперечить.
Таким чином, перший заступник керівника Запорізької окружної прокуратури наділений правом на подання цього позову до суду у силу закону. Документ, який підтверджує призначення на вказану посаду та відповідно наявність повноважень долучено до матеріалів позову. 
Витяг з Єдиного реєстру судових розслідувань не є доказом на підтвердження повноважень прокурора, оскільки лише засвідчує початок досудового розслідування та кваліфікацію рівня діяння. 
При встановленні місця порубки дерев та визначення приналежності земельної ділянки використовувались не лише географічні координати. Так, в ході проведення огляду місця події від 31.10.2024 за участі державного інспектора з охорони навколишнього природнього середовища Південного округу (Запорізька та Херсонська області) Дзюби В.П., а також начальника дільниці Структурного підрозділу «Запорізька дистанція захисних лісонасаджень» АТ «Укрзалізниця» Буська М.П., понятих, у лісосмузі на перегоні станції Вільнянськ - Запоріжжя Ліве - км 8, пікет від 9 до 10, ліва сторона, квартал 128, відділ 315 Придніпровської залізниці при огляді лісосмуги працівниками структурного підрозділу «Запорізька дистанція захисних лісонасаджень» Регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ «Укрзалізниця» виявлено факт незаконної порубки невстановленими особами дерев із припиненням їх росту в кількості 29 штук породи «Клену», «Ясену», та «Акації». В ході проведення вказаної слідчої дії, зауважень чи заперечень до її проведення від учасників не надходило, про що зазначено в протоколі. Вказана лісосмуга знаходиться уздовж залізничної колії, а її приналежність до земель залізниці підтверджується як представниками самої АТ «Українська залізниця», так і наданими ними документами.
Проведення судової експертизи доручено судовому експерту Запорізького НДЕКЦ МВС Павелку Владлену Олексійовичу, судовому експерту, який має вищу освіту екологічну освіту, кваліфікацію судового експерта за спеціальністю 10.19 «Дослідження обставин та організаційно-технічних причин і наслідків впливу техногенних джерел на об`єкти довкілля» (свідоцтво №18599, видане Експертно-кваліфікаційною комісією МВС 01.07.2022).
Експерта попереджено про кримінальну відповідальність за ст.ст.384, 385 КК України за завідомо неправдивий висновок та відмову від виконання покладених на неї обов`язків.
Експертом, який проводив інженерно-екологічну експертизу у кримінальному провадженні №112023082210000215 присвоєно кваліфікацію за видом: спеціальності « 10.19 Дослідження обставин та організаційно-технічних причин і наслідків впливу техногенних джерел на об`єкти довкілля».
Відповідно до висновку інженерно-екологічної експертизи № СЕ-19/108-24/22015-ФХЕД від 26.12.2024 сума завданої шкоди довкіллю в результаті незаконної порубки дерев породи «Клену», «Ясену», та «Акації» у кількості 29 штук, що мало місце на відкритій ділянці місцевості, що розташована поблизу с. Матвіївка Запорізького району Запорізької області, а саме на перегоні станції Вільнянськ - Запоріжжя Ліве - км 8, пікет від 9 до 10, ліва сторона, квартал 128, виділ 315, становить 181 686,47 грн.
Також експертом при проведенні експертизи враховані виявлені на місці рубки сухостійні дерева, їх породу та діаметри, про що зазначено у вказаному висновку експерта в описовій частині на сторінках 9-10, у тому числі в ілюстраційних таблицях.
Саме представником АТ «Укрзалізниця» при поданні заяви про злочин 03.04.2023 долучено Акт огляду місця вчиненого правопорушення лісового законодавства від де зазначено місце незаконної порубки, у тому числі квартал 128, виділ 315 Придніпровської залізниці, а також Державний акт на право постійного користування землею.
Порушення вимог щодо ведення лісового господарства, встановлених у сфері охорони, захисту та використання лісів, є підставою для покладення на постійного лісокористувача цивільно-правової відповідальності.
При цьому, не важливо, хто конкретно здійснював незаконне вирубування дерев на ділянках лісу, наданих у постійне користування, оскільки визначальним є факт порушення постійним лісокористувачем встановлених правил лісокористування, що спричинило завдання державі збитків внаслідок незаконної рубки дерев третіми особами на підконтрольній постійному лісокористувачу ділянці лісу (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 27.03.2018 у справі № 909/1111/16).
Таким чином, відповідач, як постійний лісокористувач, допустивши протиправну бездіяльність у вигляді невчинення достатніх дій, направлених на забезпечення охорони і збереження лісу від незаконного вирубування на підвідомчій йому території земель лісового фонду, діяв неправомірно, що призвело до незаконного вирубування дерев (нанесення збитків).
Настання ж цих збитків стало прямим наслідком неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань, встановлених законодавством і установчими документами що, безумовно свідчить про причинно-наслідковий зв`язок, між протиправною поведінкою та шкодою, що завдана навколишньому природному середовищу у вигляді порубки дерев.
За загальним правилом застосування як договірної, так і деліктної відповідальності, що передбачено нормами ч. 2 ст. 614, ч. 2 ст. 1166 ЦК кодексу України, встановлюється презумпція вини правопорушника. Тобто, позивач не повинен доводити наявність вини відповідача у заподіянні шкоди навколишньому природному середовищу, а навпаки, відповідач повинен довести, що у діях його працівників відсутня вина у заподіянні шкоди.
Звернення до правоохоронних органів після факту виявлення здійснених незаконних дій, свідчить про намагання відповідача встановити обставини незаконної діяльності невідомих осіб, тоді як обов`язок відповідача полягає у недопущенні такої незаконної діяльності. 
На виконання ухвали суду від 29.12.2025 у справі № 908/2370/25 Слідчим СВ відділення поліції № 2 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області старшим лейтенантом поліції Пересунько Ігор надано засвічені копії матеріалів кримінального провадження № 12023082210000215. 
Відповідач посилається на вказівки прокуратури в порядку ст. 39 КПК україни від 04.04.2023, 26.04.2023, 10.05.2024, 12.08.2025 та зазначає, що з вказаних вказівок вбачається, що так і не було встановлено належність незаконного зрубаних дерев та земельної ділянки на якій були розміщені дерева. 
Така позиція спростовується наданими прокурором та позивачем доказами, зокрема рапортом щодо реєстрації правопорушення, протоколом огляду місця події, актом Структурного підрозділу «Запорізька дистанція захисних лісонасаджень» РФ «Придніпровська залізниця» огляду місця вчинення правопорушення лісового законодавства від 03.04.2023, довідкою Структурного підрозділу «Запорізька дистанція захисних лісонасаджень» РФ «Придніпровська залізниця» від 03.04.2023, інвентарною карткою, державним актом на право постійного користування землею серія І-ЗП № 003538. Доказів на спротування позиції щодо належності дерев та земельної ділянки на яких вони були розміщені Укрзалізниці відповідачем не надано. Крім того, вказівка прокуратури у кримінальному провадження щодо встановлення належності незаконно порублених дерев міститься лише у двох з них, а саме у вказівках від 04.04.2023 та від 26.04.2023, що свідчить про їх виконання в частині встановлення належності незаконно порубаних дерев. 
Згідно з ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Відповідно до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. 
За змістом ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Водночас обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 77 Господарського процесуального кодексу України).
Згідно з ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
З урахуцванням наведеного, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягають задоволенню, заперечення відповідача такими, що не спростовують викладених обставин, наданих доказів та наведених правових підстав позову. 
Витрати із сплати судового збору покладаються на відповідача. 
Керуючись ст. ст. 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд
вирішив
Позов задовольнити повністю.
Стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця» (вул. Єжи Гедройця буд. 5, м. Київ, 03150, ідентифікаційний код 40075815) в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ «Укрзалізниця» (пр. Дмитра Яворницького, 108, м. Дніпро, Дніпропетровська область, 49602, ідентифікаційний код 40081237) на користь Державної екологічної інспекції Південного округу (Запорізька та Херсонська області) (вул. Незалежної України, 72-А, м. Запоріжжя, 69035, ідентифікаційний код 43877338, розрахунковий рахунок UA 738999980333119331000008489, отримувач Головне управління Державної казначейської служби України у Запорізькій області/ТГ с. Михайлівка, ідентифікаційний код отримувача 37941997, код бюджетної класифікації - 24062100, банк отримувача: Казначейство України) збитки, завдані порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища у сфері охорони, захисту та використання лісів в розмірі 181 686,47 грн (сто вісімдесят одна тисяча шістсот вісімдесят шість гривень 47 коп.). Видати наказ. 
Стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця» (вул. Єжи Гедройця буд. 5, м. Київ, 03150, ідентифікаційний код 40075815) в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ «Укрзалізниця» (пр. Дмитра Яворницького, 108, м. Дніпро, Дніпропетровська область, 49602, ідентифікаційний код 40081237) на користь Запорізької обласної прокуратури в особі Мелітопольської окружної прокуратури (ідентифікаційний код 02909973, вул. Залізнична, 17, м. Запоріжжя, 69005, розрахунковий рахунок UА438201720343180001000000271, відкритий в державній казначейській службі України, м. Київ, МФО 820172, отримувач: Запорізька обласна прокуратура, ідентифікаційний код 02909973, код класифікації видатків бюджету - 2800) кошти, витрачені у 2025 році на сплату судового збору при здійсненні представництва інтересів держави, у розмірі 2422,40 грн (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 коп.). Видати наказ. 

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст рішення складено 01.04.2026.

Суддя І. С. Горохов