КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 760/23923/25 Головуючий в суді І інстанції:Воронкін О.А.
Провадження № 33/824/1510/2026 Головуючий в суді ІІ інстанції: Сушко Л. П.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2026 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді Сушко Л.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Солом`янського районного суду міста Києва від 10 листопада 2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 417128 від 09 серпня 2025 року - 09 серпня 2025 року о 07 год. 10 хв. у м. Київ, б-р Чоколівський, буд. 1, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Volvoxc90» д.н.з. НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки за допомогою приладу «DragerAlcotest6820», прилад «ARGL0269», тест 3933. Результат тесту - 1,90‰, чим порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Постановою Солом`янського районного суду міста Києва від 10 листопада 2025 року . ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 605 грн 60 коп.. 
Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, 20 листопада 2025 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову скасувати та провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. 
Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 обґрунтовував тим, що відеозаписи з боді-камери не є допустимими доказами в розумінні ст. 74 КАС, адже на цих відеозаписах відсутній цифровий підпис.
Крім того, ОСОБА_1 вказує, що відеозапис з боді-камери не містить процедуру освідування, як і відсутні підписи двох свідків даної процедури.
Також доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 обгрунтовує тим, що судом першої інстанції було незаконно відмовлено у допиті свідка ОСОБА_2 ..
ОСОБА_1 та його адвокат Нагорнюк Д.В., у судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримали та просили її задовольнити. Адвокат Нагорнюк Д.В. заявив клопотання про виклик та допит свідка, однак вказане клопотання не підлягає задоволенню з огляду на те, що відсутня необхідність виклику свідків для допиту, оскільки обставини вчинення адміністративного правопорушення повністю викладені у протоколі про адміністративне правопорушення та узгоджуються з відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції, які містяться в матеріалах справи.
Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав. 
Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Постанова суду першої інстанції повністю відповідає зазначеним вище вимогам.
Як убачається з матеріалів справи та судового рішення, при розгляді даної справи суд першої інстанції достатньо повно, об`єктивно та всебічно дослідив наявні у ній письмові матеріали та дійшов правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і такий висновок, всупереч тверджень апелянта, ґрунтується на наявних у матеріалах адміністративної справи доказах.
Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
Відповідно до п. 2.9а Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Проте, вимоги вказаного пункту ПДР ОСОБА_1 дотримано не було.
У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати транспортним засобом, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно з встановленими нормами закону держави Україна.
Вина ОСОБА_1 у порушенні п. 2.9а ПДР України, за обставин, викладених у постанові, всупереч доводів апеляційної скарги, підтверджується наявними у справі доказами, а саме, даними, які містяться:
- у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 417128 від 09 серпня 2025 року, з якого вбачається, що 09 серпня 2025 року о 07 год. 10 хв. у м. Київ, б-р Чоколівський, буд. 1, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Volvo xc90» д.н.з. НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки за допомогою приладу «Drager Alcotest 6820», прилад «ARGL 0269», тест 3933. Результат тесту - 1,90‰, чим порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 1);
- у результаті тестування на стан алкогольного сп`яніння, відповідно до якого ОСОБА_1 09.08.2025 року о 07 год. 16 хв. проходив огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою Alcotest 6820, прилад № ARGL-0269, принтер №ARGК-0459, тест № 3933, результат тестування - 1,90‰. Чек приладу «Драгер» підписаний особою, яка притягається до адміністративної відповідальності без будь-яких зауважень (а.с. 2);
- у акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів із якого вбачається, що огляд було проведено у зв`язку з такими виявленими ознаками алкогольного сп`яніння: характерний запах алкоголю з ротової порожнини, нестійка хода, поведінка, що не відповідає обстановці. Результат огляду позитивний - 1,90‰. У графі: «з результатами згоден» проставлений підпис ОСОБА_1 (а.с. 5);
- у направленні на огляд водія транспортного засобу до «Комунальне некомерційне підприємство «Київська міська клінічна лікарня 10» з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відповідно до змісту якого виявлено такі ознаки сп`яніння: характерний запах алкоголю з ротової порожнини, нестійка хода, поведінка, що не відповідає обстановці. Зазначено, що огляд проводився за допомогою ARGL-0269 Alcotest 6820, результат огляду позитивний - 1,90‰. (а.с. 6);
- даними відеозапису з нагрудної камери патрульного поліції № 477128, що здійснював оформлення вчиненого особою, що притягається до адміністративної відповідальності, адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, який кореспондується з фактичними обставинами справи та вказує на факт порушення водієм вказаних правил ПДР. На відеозаписі зображено пошкоджений транспортний засіб «Volvo xc90» д.н.з. НОМЕР_2 , зафіксовано процедуру ознайомлення водія під підпис із адміністративним матеріалом за адміністративні правопорушення, передбачені ст. 124, ч.1 ст. 130 КУпАП (фрагмент відеофайлу з 0:16:17). Крім того, зафіксовано момент роз`яснення водієві прав, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП (фрагмент відеофайлу з 0:16:28) (а.с. 11).
Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб. Відповідно відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності.
Найважливішим джерелом доказів у справах про адміністративні правопорушення є протокол про здійснення адміністративного правопорушення.
Протокол підписаний особою, яка його склала, та ОСОБА_1 без будь-яких зауважень та пояснень.
Обставини, зазначені в протоколі узгоджуються із дослідженим судом апеляційної інстанції наданим відеозаписом, на якому відображені події, які відбувалися 09 серпня 2025 року за участю ОСОБА_1 ..
Відеозаписи є одними із об`єктивних доказів в справі про адміністративне правопорушення. На відео, що міститься в матеріалах справи, зафіксовані подія правопорушення. Цей відеозапис суд оцінює в сукупності з іншими дослідженими судом та наведеними в даній постанові доказами, і така сукупність належних та допустимих доказів свідчить про беззаперечну доведеність вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Доводи апеляційної скарги про те, що відеозаписи з боді-камери не є допустимими доказами в розумінні ст. 74 КАС, адже на цих відеозаписах відсутній цифровий підпис, суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки провадження у справах про адміністративні правопорушення регулюється нормами Кодексу України про адміністративні правопорушення, який визначає перелік та вимоги до доказів у таких справах. Кодексом України про адміністративні правопорушення, зокрема, статтею 251 не передбачено підписання електронним цифровим підписом електронних доказів, а тому об`єктивних підстав ставити під сумнів наявні в матеріалах справи докази у суду апеляційної інстанції не має.
Суд апеляційної інстанції наголошує на тому, що долучені відеозаписи з нагрудних камер працівників поліції є об`єктивним доказом, незалежним від суб`єктивного сприйняття будь-якої особи, який забезпечує можливість наочно впевнитись в обставинах справи, а тому є належним та допустимим.
Доводи апеляційної скарги про те, що відеозапис з боді-камери не містить процедуру освідування, як і відсутні підписи двох свідків даної процедури, суд апеляційної інстанції також відхиляє, оскільки з наявного у матеріалах справи відеозапису з нагрудної камери патрульного поліції вбачається, що під час ознайомлення зі складеними матеріалами адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, ОСОБА_1 не висловлював будь-яких заперечень щодо процедури пройденого ним огляду, погодився із його результатами, та власноруч підписав протокол про адміністративне правопорушення, результат огляду за допомогою приладу «Драгер» та акт огляду у графі: «з результатами згоден». Крім того, на відеозаписі зафіксовано питання водія до працівників поліції щодо необхідності сплати штрафу на місці, що свідчить про усвідомлення ним факту вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, згодою із результатами огляду та розуміння правових наслідків порушення Правил дорожнього руху України.
Відсутність повної відеофіксації процедури огляду водія на стан сп`яніння за допомогою нагрудної камери може свідчити про недотримання окремих вимог службової процедури, однак саме по собі не спростовує доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з огляду на те, що він не висловлював будь-яких заперечень щодо результатів проведеного огляду, відповідно до яких останній перебував у стані алкогольного сп`яніння, погодився з ними та засвідчив це власним підписом.
Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції було незаконно відмовлено у допиті свідка ОСОБА_2 , суд апеляційної інстанції відхиляє і зазначає, що захисник ОСОБА_1 - адвокат Нагорнюк Д.В., реалізував право на заявлення відповідного клопотання в суді апеляційної інстанції, однак з огляду на те, що матеріали справи містять достатній обсяг належних і допустимих доказів на підтвердження факту вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підстав для виклику та допиту зазначеного свідка суд не вбачає.
Разом з тим, ОСОБА_1 не був позбавлений можливості зазначити у протоколі про адміністративне правопорушення ті пояснення, які вважав за потрібні, однак свою незгоду із викладеними у ньому відомостями не зазначив.
Інших вагомих та достатніх доводів, які б містили інформацію щодо предмета доказування і спростовували висновки суду першої інстанції та впливали на законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, апеляційна скарга не містить.
Таким чином, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції було прийнято законне і обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з наведенням обґрунтованої мотивації прийнятого рішення.
Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.
Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, обраний судом першої інстанції вид адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік відповідає обставинам справи, вимогам ст.ст. 23, 33 КУпАП.
Враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку про те, що постанова Солом`янського районного суду міста Києва від 10 листопада 2025 року є законною та обґрунтованою, а тому апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Солом`янського районного суду міста Києва від 10 листопада 2025 року залишити без задоволення.
Постанову Солом`янського районного суду міста Києва від 10 листопада 2025 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Повний текст постанови складено «27» лютого 2026 року.

Суддя Київського апеляційного суду Л.П. Сушко