Харківський окружний адміністративний суд  61700, м. Харків, майдан Свободи, 6, inbox@adm.hr.court.gov.ua, ЄДРПОУ: 34390710  	

РІШЕННЯ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
місто Харків 

08.04.2026р. справа №520/29297/23 
Харківський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Сліденка А.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без призначення судового засідання та без повідомлення (виклику) сторін справу за позовом
 	Головного управління ДПС у Харківській області (далі за текстом - позивач, заявник)	
до 	ОСОБА_1 (далі за текстом - відповідач)	
про	стягнення податкового боргу,	

встановив:

Головне управління ДПС у Харківській області звернулось до суду з позовом, в якому просить суд стягнути до бюджету України з фізичної особи ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; адреса реєстрації місця проживання - АДРЕСА_1 ) податковий борг у розмірі - 212.742,00 гривень,
Як вбачається з матеріалів справи, згадана вимога суб"єкта владних повноважень про стягнення податкового боргу ґрунтується на податкових повідомленнях-рішеннях ГУ ДПС у Харківській області №0382071-2402-2035 від 29.09.2022р. та №0382072-2402-2035 від 29.09.2022р.
Аргументуючи ці вимоги зазначив, що платник податків у добровільному порядку не виконав податкового обов`язку з оплати податкових повідомлень-рішень. Вказане спричинило утворення спірної суми заборгованості. Вжиті контролюючим органом заходи, зокрема, направлення податкової вимоги, не призвели до погашення податкового боргу. Посилаючись на вказані вище обставини, позивач просив суд ухвалити рішення про задоволення позову.
Відповідач про розгляд даної справи був сповіщений у розумінні ч. 11 ст. 126 КАС України належним чином, позаяк направлене судом на адресу підприємства поштове відправлення з копією ухвали повернулося до суду без вручення через закінчення терміну зберігання.
Суд, повно виконавши процесуальний обов`язок зі збору доказів, перевіривши доводи сторін добутими доказами, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст належних норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав та мотивів.
Установлені судом обставини спору полягають у наступному.
До заявленої владним суб`єктом вимоги про стягнення коштів структурно входить платіж з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості за податковим повідомленням-рішенням від 29.09.2022р. №0382071-2402-2035 на суму 2.694,00 грн; за податковим повідомленням-рішенням від 29.09.2022р. №0382072-2402-2035 на суму 210.048,00 грн.
Податковою адресою відповідача є буд.95, кв.19, пр-т Ново-Баварський, м. Харків, 61020. 
Зазначені податкові повідомлення-рішення були надіслані саме за вказаною податковою адресою відповідача та одержані платником 31.10.2022р.
27.04.2023 р. Головним управлінням ДПС у Харківській області була складена податкова вимога №0002474-1311-2040, котра була надіслана на належну податкову адресу платника і вважається одержаною платником за правилами абз.6 п.42.4 ст.42, абз.3 п.58.3 ст.58 та абз.1 п.59.1 ст.59 Податкового кодексу України.
Стверджуючи про наявність підстав для виконання податкового обов`язку боржника у примусовому порядку, контролюючий орган ініціював даний спір.
Вирішуючи спір по суті, суд вважає, що до відносин, які склались на підставі установлених обставин спору, підлягають застосуванню наступні норми права.
Відповідно до ч. 1 ст. 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
З 01.01.2011 р. таким законом є Податковий кодекс України.
З огляду на приписи ч. 2 ст. 73 КАС України до предмету доказування по адміністративній справі про стягнення заборгованості, котра утворилась внаслідок невиконання публічного обов`язку з проведення платежу на користь Державного бюджету України, місцевого бюджету чи певного суб`єкта владних повноважень з огляду на приписи ч. 2 ст. 73 КАС України входять обставини: 1) реального існування зобов`язаної особи як суб`єкта права, 2) виникнення публічного обов`язку по здійсненню платежу, 3) доведення до відома зобов`язаної особи факту виникнення публічного обов`язку по здійсненню платежу, 4) виконання публічного обов`язку в добровільному порядку, 5) дотримання органом контролю чи управління визначеної законом процедури виконання публічного обов`язку в примусовому порядку, 6) існування заборгованості з виконання публічного обов`язку, 7) заявлення органом контролю чи управління вимоги про стягнення в межах визначеного законом строку.
З огляду на приписи ч. 2 ст. 73 КАС України до предмету доказування по адміністративній справі про стягнення заборгованості, котра утворилась внаслідок невиконання публічного обов`язку з проведення платежу на користь Державного бюджету України, місцевого бюджету чи певного суб`єкта владних повноважень з огляду на приписи ч. 2 ст. 73 КАС України входять обставини: 1) реального існування зобов`язаної особи як суб`єкта права, 2) виникнення публічного обов`язку по здійсненню платежу, 3) доведення до відома зобов`язаної особи факту виникнення публічного обов`язку по здійсненню платежу, 4) виконання публічного обов`язку в добровільному порядку, 5) дотримання органом контролю чи управління визначеної законом процедури виконання публічного обов`язку в примусовому порядку, 6) існування заборгованості з виконання публічного обов`язку, 7) заявлення органом контролю чи управління вимоги про стягнення в межах визначеного законом строку.
Стосовно заявленої суб`єктом владних повноважень вимоги про стягнення коштів суд зазначає, що визначені рішеннями контролюючого органу зобов`язання підлягають сплаті за строком згідно з п. 57.3 ст. 57 Податкового кодексу України, а саме: у 10 календарних днів від дня отримання податкового повідомлення-рішення, а у випадку оскарження - у 10 календарних днів за днем узгодження, яким є або день закінчення процедури адміністративного оскарження (п.56.17 ст.56 Податкового кодексу України), або день набрання законної сили судовим рішенням у справі про скасування рішення контролюючого органу (п. 56.18 ст. 56 Податкового кодексу України).
Разом із тим, згідно з п.266.7.1 ст.266 Податкового кодексу України очислення суми податку з об`єкта/об`єктів нежитлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості виходячи із загальної площі кожного з об`єктів нежитлової нерухомості та відповідної ставки податку.
За правилами п.п.266.7.2 ст.266 Податкового кодексу України податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, разом з детальним розрахунком суми/сум податку, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються платнику податку контролюючим органом у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком).
Як то указано у п.п.266.10.1 ст.266 Податкового кодексу України, податкове зобов`язання за звітний рік з податку сплачується: а) фізичними особами - протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення; б) юридичними особами - авансовими внесками щокварталу до 30 числа місяця, що наступає за звітним кварталом, які відображаються в річній податковій декларації.
У силу спеціального застереження п.п.266.10.3 ст.266 Податкового кодексу України податкове зобов`язання з цього податку може бути нараховано за податкові (звітні) періоди (роки) в межах строків, визначених пунктом 102.1 статті 102 цього Кодексу.
Тож, у межах спірних правовідносин спеціальною нормою права є положення п.п.266.10.1 ст.266 Податкового кодексу України.
Згадані строки у спірних правовідносинах збігли, доказів виконання особою податкового обов`язку у добровільному порядку матеріали справи не містять, доказів припинення податкового обов`язку з інших підстав судом не виявлено. 
У зв`язку із цим, за правилами п.п.14.1.175 п. 14.1 ст. 14 та п. 57.1, п. 57.3 ст. 57 Податкового кодексу України за податковим повідомленням-рішенням виник податковий борг.
27.04.2023 р. Головним управлінням ДПС у Харківській області була складена податкова вимога №0002474-1311-2040, котра була надіслана на належну податкову адресу платника і вважається одержаною платником за правилами абз.6 п.42.4 ст.42, абз.3 п.58.3 ст.58 та абз.1 п.59.1 ст.59 Податкового кодексу України.
Згідно з листом контролюючого органу від 14.08.2023р. №14826/5/20-40-13-11-18 податковий борг відповідача з моменту направлення податкової вимоги існував постійно і безперервно.
Продовжуючи розгляд справи по суті, суд відзначає, що підґрунтям для звернення контролюючого органу до суду із вимогою про стягнення податкового боргу у розмірі 212.742,00 грн став факт невиконання платником податків податкового обов`язку за податковим повідомленням-рішенням від 29.09.2022р. №0382071-2402-2035 на суму 2.694,00 грн та за податковим повідомленням-рішенням від 29.09.2022р. №0382072-2402-2035 на суму 210.048,00 грн.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 23.09.2025р. по справі №520/9568/22 було визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області від 29.09.2022 № 0382072-2402-2035 щодо сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості 18010300, за 2022 рік у сумі 210.048,00 грн (двісті десять тисяч сорок вісім гривень).
Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 12.12.2025р. по справі №520/9568/22 апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області - залишено без задоволення. Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.09.2025 по справі №520/9568/22 - залишено без змін.
Ухвалою Верховного Суду від 14.01.2026р. було відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління ДПС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2025 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 12 грудня 2025 року у справі №520/9568/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Харківській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.
Згідно з нормами ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Таким чином, суд установив, що податкове повідомлення-рішення від 29.09.2022 №0382072-2402-2035 щодо сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості у сумі 210.048,00 грн, було скасовано у судовому порядку. 
Суд відзначає, що у розумінні п.36.1 ст.36 Податкового кодексу України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.
Згідно з п.37.3 ст.37 Податкового кодексу України підставами для припинення податкового обов`язку, крім його виконання, є: 37.3.1. ліквідація юридичної особи; 37.3.2. смерть фізичної особи, визнання її недієздатною або безвісно відсутньою; 37.3.3. втрата особою ознак платника податку, які визначені цим Кодексом; 37.3.4. скасування податкового обов`язку у передбачений законодавством спосіб.
За змістом ст.ст.54, 58 Податкового кодексу України податковий обов`язок учасника суспільних відносин може виникати за рішенням контролюючого органу про самостійне визначення грошових зобов"язань платника податків.
Як то указано у п.п.60.1.4 ст.60 Податкового кодексу України, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними, якщо рішенням суду, що набрало законної сили, скасовується повідомлення-рішення контролюючого органу або сума податкового боргу, визначена в податковій вимозі.
Тож, втрата юридичної дії винесеним контролюючим органом податковим повідомленням - рішенням через скасування цього податкового повідомлення - рішення судом припиняє (скасовує) податковий обов"язок учасника суспільних відносин за означеним рішенням суб"єкта владних повноважень.
Відтак, скасування зазначеного податкового повідомлення-рішення контролюючого органу призводить до відсутності реально існуючого та узгодженого податкового зобов`язання в сумі 210.048,00 грн, яке трансформувалось у податковий борг та є предметом примусового стягнення.
Разом з тим, доказів скасування податкового повідомлення-рішення ГУ ДПС у Харківській області від 29.09.2022р. №0382071-2402-2035 на суму 2.694,00 грн матеріали справи не містять.
Спору з приводу застосування п. 87.9 ст.87 Податкового кодексу України в даній частині між учасниками справи не існує.
Запроваджений ст. 102 Податкового кодексу України присікальний строк давності у спірних правовідносинах не сплинув.
Передбачена ст. 95 Податкового кодексу України черговість реалізації управлінської функції контролю за своєчасністю розрахунків Головним управлінням дотримана.
Обставини існування невиконаного податкового обов`язку платника стосовно заявленої до стягнення суми у 2.694,00 грн підтверджені наявною у справі роздруківкою картки особового рахунку платника податків, котра за правилами ст.ст. 73-76 КАС України є належним, допустимим, достатнім та достовірним доказом невиконаного податкового обов`язку з боку відповідача.
У ході розгляду справи доказів відсутності обов`язку платника податків у спірних правовідносинах здійснити платіж на користь державного бюджету України або доказів виконання такого обов`язку сторонами до суду не подано, а судом самостійно не виявлено.
Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є забезпечення справедливого, неупередженого та своєчасного вирішення спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Звернення до суду з вимогою про стягнення сум, нарахованих за скасованим рішенням, суперечить цим засадам та не відповідає принципам законності й правової визначеності.
Суд зазначає, що оскільки податкове повідомлення-рішення від 29.09.2022р. №0382072-2402-2035, на якому частково ґрунтуються позовні вимоги, визнано судом протиправним і скасовано, то це рішення суб"єкта владних повноважень об`єктивно не здатне створювати жодних правових наслідків для відповідача, а відтак адміністративний позов в частині стягнення податкового боргу у сумі 210.048,00 грн не підлягає задоволенню.
Разом з тим, оскільки судовим розглядом не встановлено факту порушення заявленою суб`єктом владних повноважень вимогою в частині стягнення 2.694,00 грн. прав та інтересів платника податків у сфері публічно-правових відносин у галузі податкової справи, то позов належить частково задовольнити, стягнувши борг у вказаній сумі.
Суд також зважає, що за приписами Закону України від 30.06.2021р. №1591-ІХ "Про платіжні послуги" і Податкового кодексу України кошти в Україні існують в готівковій і безготівковій формі, а відтак, питання визначення форми коштів, котрі підлягають стягненню з платника податків за податковим боргом, належить до управлінської компетенції контролюючого органу і підлягає вирішенню у ході виконання останнім відповідного судового акту.
Розподіл судових витрат необхідно провести за правилами ст. 139 КАС України та Закону України "Про судовий збір". 
Керуючись ст.ст.8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст.4-12, 72-77, 90, 211, 241-243, 255, 257, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позов - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ; зареєстрована адреса місця проживання - АДРЕСА_1 ) на користь державного бюджету України податковий борг у сумі 2.694,00 грн (дві тисячі шістсот дев`яносто чотири гривні 00 копійок).
Позов в решті вимог - залишити без задоволення.
Роз`яснити, що рішення суду підлягає оскарженню згідно з ч.1 ст.295 КАС України (протягом 30 днів з дати складення повного судового рішення); набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України.

Суддя А.В. Сліденко