Справа № 683/3995/25
2/683/453/2026 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 лютого 2026 року м. Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області
в складі: головуючої - судді Кутасевич О.Г.,
з участю секретаря судового засідання Братенка В.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін у місті Старокостянтинові цивільну справу №683/3995/25, номер провадження 2/683/453/2026 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості,
встановив:

У грудні 2025 року представник ТОВ «Свеа Фінанс» звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором споживчого кредиту №2916373 від 08 лютого 2022 року в розмірі 15509,70 грн, а також 2422,40 грн судового збору.
Позовні вимоги мотивовані тим, що 08 лютого 2022 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 було укладено договір №2916373 про надання споживчого кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію».
За умовами вказаного договору ТОВ «Лінеура Україна» надав відповідачу грошові кошти в сумі 3000 грн строком на 360 днів, стандартна процентна ставка 1,99% в день, що застосовується у межах строку кредиту.
Зазначали, що ТОВ «Лінеура Україна» свої зобов`язання за кредитним договором виконало та надало позичальнику грошові кошти шляхом їх перерахування на картку позичальника № НОМЕР_1 , яку позичальник вказав при оформленні кредиту, що довідкою ТОВ «Універсальні платіжні рішення» ТОВ «УПР».
23 травня 2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Свеа Фінанс» укладено договір факторингу № 01.02-25/23, за яким ТОВ «Лінеура Україна» відступило ТОВ "Свеа фінанс" за первинними договорами в розмірі заборгованостей боржників перед ТОВ «Лінеура Україна», визначеними в Реєстрі боржників, у тому числі, за кредитним договором №5060576 від 24 жовтня 2024 року, укладеним з ОСОБА_1 в розмірі 15509,70 грн, з яких 3000 грн заборгованість за тілом кредиту, 12509,70 грн заборгованості за відсотками.
У зв`язку із невиконанням договору, позивач просив стягнути з відповідача указану суму заборгованості, а також судові витрати у справі.
Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 01 грудня 2025 року у справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.
Відповідач протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали не надав відзив на позов в порядку, визначеному ст. 178 ЦПК України.
Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом установлено, що 08 лютого 2022 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 укладено договір №2916373 про надання споживчого кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію».
Відповідно до умов договору ТОВ «Лінеура Україна» надав позичальнику (споживачу) кредит в гривні в сумі 3000 грн, а споживач зобов`язався одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Кредит надавався строком на 360 днів, стандартна процентна ставка становила 1% в день та застосовувалась у межах строку кредиту, орієнтовна загальна вартість кредиту 24492 грн. 
ТОВ «Лінеура Україна» свої зобов`язання за кредитним договором виконало та надало позичальнику грошові кошти шляхом перерахування 08 лютого 2022 року 3000 грн на картку № НОМЕР_2 , зазначену при оформленні кредиту, що підтверджується інформацією ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 04 березня 2024 року.
26 червня 2025 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Свеа Фінанс» укладено договір факторингу № 01.02-14/25, відповідно до якого ТОВ «Лінеура Україна» відступило права вимоги, а ТОВ "Свеа фінанс" набуло право вимоги за первинними договорами в розмірі заборгованостей боржників перед ТОВ «Лінеура Україна», визначеними в Реєстрі боржників, у тому числі, за кредитним договором №2916373 від 08 лютого 2022 року, укладеним з ОСОБА_1 , що підтверджується актом приймання-передачі документації, витягом з Реєстру боржників №1, платіжною інструкцією кредитового переказу коштів від 08 лютого 2022 року.
Таким чином, за вказаним договором факторингу до ТОВ «Свеа Фінанс» перейшло право вимоги за зобов`язаннями ОСОБА_1 по вказаному кредитному договору.
Після набуття права вимоги позивач не здійснював будь-яких нарахувань за кредитним договором №2916373.
Як убачається з розрахунку заборгованості, наданого позивачем, заборгованість ОСОБА_1 за договором №2916373 від 08 лютого 2022 року становить 15509,70 грн, з яких 3000 грн заборгованість за тілом кредиту, 12509,70 грн заборгованості за відсотками.
У відповідності з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 1 ст.1056-1ЦК України передбачено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно із ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4)відшкодування збитків та моральної шкоди.
Частиною 1 статті 207 Цивільного кодексу України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.
За приписами п.1 ч.1ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.514 ЦК України).
Надані позивачем докази вказують на те, що ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 08 лютого 2026 року уклали в електронній формі кредитний договір №2916373, який підписаний сторонами електронним підписом, направленим товариством на телефонний номер відповідача. При укладанні кредитного договору відповідачем вчинено ряд дій, без здійснення яких договір був би не укладеним, що в свою чергу підтверджує укладання вказаного договору в електронній формі.
Позивач у встановленому законом порядку відповідно до договору факторингу №01.02-25/23 набув право вимоги до відповідача за вказаним договором, що підтверджується актом приймання-передачі документації, витягом з Реєстру боржників, платіжною інструкцією кредитового переказу коштів від 08 лютого 2022 року.
Будь-яких заперечень проти позову чи доказів, які б спростовували наданий позивачем розрахунок, або зобов`язання по сплаті нарахованої суми, відповідачем не надано.
Отже, надані позивачем докази у формі паперових копій електронних документів вважаються достатніми та допустимими доказами на підтвердження цих обставин.
З розрахунку заборгованості за кредитним договором №2916373 від 08 лютого 2026 року наданого первинним кредитором вбачається, що ОСОБА_1 зобов`язання за договором не виконувала, внаслідок чого станом на 03 лютого 2023 року заборгованість становить 15509,70 грн, з яких 3000 грн заборгованість за тілом кредиту, 12509,70 грн заборгованості за відсотками..
Розмір заборгованості відповідачкою не спростований, ОСОБА_1  не скористалась правом та не подала до суду відзиву, власного розрахунку, а тому наданий позивачем розрахунок судом приймається як достовірний, що відповідає стандарту доказування «більшої вірогідності». До аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові по справі № 209/3103/21 від 25.01.2023.
На час розгляду справи зазначений договір, за яким відповідачка отримала кредит, є чинним та недійсним у судовому порядку не визнавався.
Згідно зі ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
За змістом ч.ч.5-7 ст.81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Ураховуючи наведене, суд, дослідивши докази у справі у їх сукупності, вважає, що відповідачка порушила взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, внаслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 15509,70 грн, а тому позовні вимоги ТОВ «Свеа Фінанс» підлягають задоволенню.
Оскільки позов задоволено у повному обсязі, тому на підставі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає також стягнення 2422,40 грн сплаченого судового збору.
Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 141, 280-282 ЦПК України, суд

вирішив:

Позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» заборгованість за договором №2916373 від 08 лютого 2022 року в сумі 15509,70 грн, яка складається із заборгованості по тілу в розмірі 3000 грн та заборгованості по відсотках в розмірі 12509,70 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» 2422,40 грн судового збору.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс», м. Київ, вул. Іллінська, 8, ЄДРПОУ 37616221.
Відповідач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 . 

Суддя