Справа № 462/8765/25 Головуючий у 1 інстанції: Ліуш А.І. 
Провадження № 33/811/220/26 Доповідач: Белена А. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2026 року Львівський апеляційний суд у складі:

судді – Белени А.В.,
з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 ,
захисника-адвоката Дячука В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП за апеляційною скаргою захисника – адвоката Дячука В.В. на постанову судді Залізничного районного суду м. Львова від 13 січня 2026 року,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Залізничного районного суду м. Львова від 13 січня 2026 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 665,60 грн.
Згідно з постановою судді ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він 29 жовтня 2025 року о 22 год. 00 хв., в м. Львові на вул. Сяйво-Городоцька, 154, , керував автомобілем Volkswagen Tiguan д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини роту, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився у встановленому законом порядку, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена частиною 1 статтею 130 КУпАП.
На постанову судді захисник-адвокат Дячук В.В, подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді скасувати та закрити провадження у справі на підставі п.1 ст. 247 КУпАП.
В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що ОСОБА_1 було зупинено працівниками поліції за порушення ПДР та в подальшому з незрозумілих причин, тривалий час з 22:03 год. 29.10.2025 року по 23:02 год. 29.10.2025 року не лише не складали протокол про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, але і не повідомляли про наявність в нього ознак сп`яніння.
Стверджує, що йому не було належним чином роз`яснено підстави, порядок та умови проходження огляду на стан сп`яніння.
Зауважує, що з відеозапису вбачається, що під час спілкування ОСОБА_1 з поліцейськими у нього відсутні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: порушення мови, порушення координації рухів. Впродовж всього спілкування з працівниками поліції ОСОБА_1 поводився коректно та толерантно. Також, як вбачається з даних відеозапису, що ОСОБА_1 повідомляє працівникам поліції, що він є старшим інструктором групи моделювання відділу підготовки підрозділів військової частини військової частини у званні підполковника, який приймав участь у бойових діях, нещодавно повернувся з фронту та має, зокрема контузії. Вказані обставини, а саме тривала участь в бойових діях, при проведенні спеціальних військових операцій підполковника ОСОБА_1 , наявність у нього контузій, його вік, нетривале перебування у мирних умовах, вечірній час, а також необхідність прийняття ліків, обумовило поведінку ОСОБА_1 , при спілкуванні з працівниками поліції. 
Заслухавши пояснення захисника Дячука В.В., Гармаша М.М., перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з`ясувати питання: чи було вчинено таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Всупереч тверджень апеляційної скарги ці вимоги закону суддею першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 були дотримані, а висновок судді про доведеність винуватості останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі та постанові судді, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується зібраними по справі доказами у їх сукупності, які були досліджені в судовому засіданні та наведені у постанові.
Так, пунктом 2.5 Правил дорожнього руху встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Разом з тим, ст. 130 КУпАП України встановлено відповідальність як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Тобто об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у випадку невиконання водієм вимог п. 2.5 ПДР полягає у відмові особи, яка здійснювала керування транспортним засобом та якій працівник поліції висловив вимогу пройти огляд на стан сп`яніння, пройти такий огляд.
Відповідно до ст. 2, 3 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» від 9 листопада 2015 року №1452/735 (далі - Інструкція №1452/735) огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
З протоколу серії ЕПР1 №497886 від 29 жовтня 2025 року (а.с. 1) вбачається, що такими ознаками у ОСОБА_2 були: запах алкоголю із порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів.
З огляду на наведені ознаки, у поліцейського виникли підстави вважати, що водій ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, наслідком чого стала вимога поліцейського до ОСОБА_2 пройти огляд на стан сп`яніння. 
Наявним у матеріалах справи відеозаписом з камер спостереження патрульних підтверджується, що працівники поліції зупинили транспортний засіб «Volkswagen Tiguan», номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 за порушення ПДР, а саме п. 8.4ґ ПДР. Поліцейський виявивши у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, запропонував йому проти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або в медичному закладі, однак ОСОБА_1 відмовився від огляд. Вимогу про проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння працівник поліції пред`являв ОСОБА_1 неодноразово, але ОСОБА_1 всіляко затягував час, ухилявся від прямої відповіді, просив поліцейських не пропонувати йому проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. 
Слід зауважити, що в супереч твердженням апелянта, працівники поліції повідомили ОСОБА_1 про виявлені у нього ознаки алкогольного сп`яніння: порушення мови та порушення координації рухів.
Окрім цього, з відеозапису вбачається, що поліцейський повідомляє ОСОБА_3 про те, що він затягує з оглядом, а тому повторно звернувся до нього з вимогою про проходження огляду, зазначивши при цьому, що ОСОБА_1 має право пройти огляд на місці, або може проїхати у медичний заклад, або відмовитися. 
Після чого поліцейський роз`яснив ОСОБА_1 наслідки відмови та, те, що відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП.
Таким чином, відмовляючись від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, ОСОБА_2 , який отримав посвідчення водія та знає Правила дорожнього руху, порушила вимоги п. 2.5 ПДР, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Не відповідають дійсності доводи апелянта про те що поліцейські тривалий час, починаючи з 22.03 год., з незрозумілих причин не лише не складали протокол щодо ОСОБА_4 за ч.1 ст. 130 КУпАП, але й не повідомляли про наявність у нього ознак алкогольного сп`яніння, оскільки у вказаний період часу працівниками поліції здійснювався розгляд справи про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та складалася відповідна постанова, яку ОСОБА_1 підписав без застережень (а.с 5).
Крім того, вищезгадане твердження належним чином спростовані суддею першої інстанції, а тому не потребує додаткового обґрунтування апеляційним судом.
Доводи захисника про те, що зазначення у протоколі про наявність ознак сп`яніння у ОСОБА_2 не відповідає дійсності, оскільки він не перебував у стані алкогольного сп`яніння, апеляційний суд вважає безпідставними та звертає увагу, що ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння незалежно від факту перебування особи у такому стані.
Апеляційний суд вважає здобуті у справі докази є належними та допустимими доказами вини ОСОБА_1 та у ході апеляційного розгляду апеляційним судом не отримано даних, які б свідчили про незаконність дій працівників поліції та невідповідність їх дій вимогам «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 року.
Крім того, апеляційний суд звертає увагу на те, що матеріали справи не містять відомостей про те, що ОСОБА_1 оскаржував дії працівників поліції щодо складання відносно нього протоколу. Доказів неправомірної поведінки працівників поліції чи інших доказів, які б спростовували фактичні дані, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення та додатках до нього матеріали справи не містять.
Інші доводи апеляційної скарги не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність винесеної у справі постанови.
Таким чином, наявні у справі докази, яким суддя першої інстанції надав належну оцінку, у своїй сукупності поза розумним сумнівом свідчать про беззастережну винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, а саме відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, за ч. 1 ст. 130 КУпАП та узгоджується зі стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпційфакту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).
При обранні ОСОБА_1 адміністративного стягнення суддя районного суду в оскаржуваній постанові в повній мірі врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь її вини, та наклав адміністративне стягнення у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП в межах безальтернативної санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, що є достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
При розгляді справи суддею першої інстанції порушень вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП.
Ураховуючи наведене, порушень норм процесуального або матеріального права не було встановлено під час апеляційного перегляду, оскаржувана постанова судді є законною, обґрунтованою і такою, що відповідає фактичним обставинам справи.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд
постановив :

Апеляційну скаргу захисника – адвоката адвокату Дячука Володимира Володимировича залишити без задоволення. 
Постанову судді Залізничного районного суду м. Львова від 13 січня 2026 року в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Альберт БЕЛЕНА