Справа № 177/541/26
Провадження № 3/177/164/26 
П О С Т А Н О В А 
Іменем України
11 березня 2026 року     м. Кривий Ріг
Суддя Криворізького районного суду Дніпропетровської області Суботіна С. А. 
за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, які надійшли від Криворізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області щодо: 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Жовті Води Дніпропетровської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,
за ст. ст. 122-4, 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 , 13.02.2026 о 22 год. 00 хв., керуючи транспортним засобом марки Volkswagen Jetta, реєстраційний номер НОМЕР_2 , на перехресті доріг з вул. Набережна поблизу будинку № 2 у с. Мар`янівка Криворізького району Дніпропетровської області, траса Н-23, у порушення п.п. 12.1 ПДР України, не вибрав безпечної швидкості руху щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, у результаті чого, втратив керування транспортним засобом та здійсни з`їзд у кювет. Транспортний засіб отримав механічні пошкодження, чим завдано матеріальних збитків.
Окрім того, ОСОБА_1 , після скоєння ДТП, що мало місце 13.02.2026 о 22 год. 00 хв. на автодорозі траси Н-23 на перехресті доріг з вул. Набережна поблизу будинку № 2 у с. Мар`янівка Криворізького району Дніпропетровської області, залишив місце ДТП, до якої був причетний, чим порушив вимоги п.п. 2.10 а) Правил дорожнього руху України.
У судовому засіданні ОСОБА_1 не заперечував викладених у протоколах про адміністративне правопорушення обставин. Пояснив, що не врахував дорожню обстановку, а саме, що на дорозі була ожеледиця, у результаті чого, під час застосування гальмування, його знесло з дороги. Після ДТП залишив автомобіль на місці пригоди, оскільки не знав, що необхідно було залишатися на місці та повідомити про ДТП поліцію. Просив не накладати суворе стягнення, у вчиненому розкаювався.
Дослідивши письмові матеріали справи, відеозапис на DVD-диску, суд приходить до наступного висновку.
У розумінні ст. 280 КУпАП, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, тобто перевірити правильність кваліфікації її дій.
Із аналізу ст. ст. 251, 252 КУпАП слідує, що доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до диспозиції норм ст. 122-4 та ст. 124 КУпАП, з урахуванням положень Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 № 14, особа підлягає адміністративній відповідальності у випадку, зокрема, порушення нею, як учасником дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів чи іншого майна та залишення нею місця дорожньо-транспортної пригоди.
За приписами п. 1.3 ПДР України та ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.
Відповідно п. 12.1 ПДР України, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.
Порушення цих вимог має наслідком притягнення, зокрема, до адміністративної відповідальності.
На підтвердження вини  ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих йому адміністративних правопорушень, суду надано: протоколи про адміністративні правопорушення серії ЕПР1 № 590897 та ЕПР1 № 590906 від 14.02.2026, у яких зазначено обставини вчинення ОСОБА_1 ДТП, що мала місце 13.02.2026 на трасі Н-23 на перехресті доріг з вул. Набережна поблизу будинку № 2 у с. Мар`янівка Криворізького району Дніпропетровської області та залишення ним місця дорожньо-транспортної пригоди; схеми місця ДТП від 13.02.2026 яка підписана водієм ОСОБА_1 без будь-яких зауважень та застережень, у якій зафіксовано перелік видимих пошкоджень транспортного засобу Volkswagen Jetta, р/н НОМЕР_2 , а саме: пошкодження переднього бампера, правої фари та механічні пошкодження під капотом; рапорт поліцейського ВРПП Криворізького РУП ГУНП у Дніпропетровській області; письмові пояснення ОСОБА_1 , де він викладає, що 13.02.2026 він рухався на автомобілі Volkswagen Jetta, р/н НОМЕР_2 , зі сторони Кіровоградської області у бік м. Кривого Рогу по трасі Н-23 зі швидкістю 80-90 км/год, перед мостом через річку почав пригальмовувати, але машину занесло праворуч, викинуло на узбіччя і понесло на річку на кригу. Після ДТП ОСОБА_1 викликав ДСНС, повідомив про дорожньо-транспортну пригоду та попросив допомоги витягти транспортний засіб, після чого забрав речі з автомобіля, на попутному транспорті дістався до свого товариша у м. Кривий Ріг. Виклик поліції за фактом ДТП не здійснював; довідку від 14.02.2026 про отримання ОСОБА_1 посвідчення водія на право керування транспортними засобами серії НОМЕР_3 ; відомості з адмінпрактики про реєстрацію транспортного засобу Volkswagen Jetta, р/н НОМЕР_2 ; фото таблицю.
Відповідно до п. 1.5 ПДР України, дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити уповноважений підрозділ Національної поліції, власника дороги або уповноважений ним орган.
Із урахуванням встановлених судом обставин вчинення ДТП, механізму його вчинення, характеру механічних пошкоджень, інформації на схемі місця ДТП, суд приходить до висновку, що виникнення ДТП та механічні пошкодження транспортного засобу, є прямим наслідком допущення ОСОБА_1 порушень п. 12.1 ПДР України та в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за ознакою – порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.
Відповідно до п. 2.10 а) ПДР України, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний: негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.
Диспозицією ст. 122-4 КУпАП, яку інкриміновано ОСОБА_1 , передбачено адміністративну відповідальність за залишення водіями транспортних засобів на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.
Склад адміністративного правопорушення – це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому. Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення знаходить свій прояв у дії чи бездіяльності, що заборонені адміністративним правом, та залежить від місця, часу, обставин і способу скоєння адміністративного правопорушення тощо, а також від причинного зв`язку між діянням і шкідливими наслідками цього діяння, вчинення протиправного діяння в минулому, його системності.
Аналізом об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, встановлено обов`язковість наявності двох взаємопов`язаних умов, які визначають подію: 1) дорожньо-транспортної пригоди; 2) доведеність обставин залишення водієм, причетним до її виникнення, місця ДТП.
Під час судового розгляду встановлено, що після ДТП водій ОСОБА_1 залишив місце ДТП, про що він зазначив у своїх письмових поясненнях та не заперечувалося в судовому засіданні.
Оскільки факт залишення ОСОБА_1 місця ДТП є доведеним, доказів на спростування відсутності умислу на залишення місця ДТП не надано, суд приходить до висновку про порушення нею п. 2.10 а) ПДР України.
Приймаючи до уваги викладене, дослідивши зібрані в справі про адміністративне правопорушення докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП за ознаками: залишення водіями транспортних засобів на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.
Обираючи вид і міру стягнення, суд, відповідно до ст. 33 КУпАП, враховує особу  ОСОБА_1 , визнання ним вини, суспільну небезпечність адміністративного проступку, який створює небезпеку і загрозу як його здоров`ю та життю, так і інших учасників дорожнього руху, тому вважає за необхідне піддати його адміністративному стягненню у виді штрафу. 
При цьому враховується, що  ОСОБА_1  вчинив два взаємопов`язаних адміністративних правопорушення і їх розгляд відбувається одночасно одним і тим же місцевим судом, відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, тому стягнення на останню накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, тобто в межах санкції ст. 122-4 КУпАП. 
Підстав для застосування більш суворого стягнення судом не встановлено.
Згідно зі ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні в справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Керуючись ст. ст. 23, 24, 27, 33-35, 36, 40-1, 122-4, 124, 245, 280, 283, п.1 ч.1 ст.284 КУпАП, суддя, -
ПОСТАНОВИВ:
Об`єднати в одне провадження матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо  ОСОБА_1 № 177/541/26 (провадження № 3/177/164/26) за ст. 122-4 КУпАП та № 177/542/26 (провадження № 3/177/165/26) за ст. 124 КУпАП, присвоївши об`єднаній справі єдиний номер 177/541/26.
ОСОБА_1 визнати винуватиму скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 122-4, 124 КУпАП та піддати адміністративному стягненню, з урахуванням ст. 36 КУпАП, у виді штрафу в розмірі двохсот (200) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 3400 (три тисячі чотириста) гривень 00 копійок в дохід держави.
Стягнути з ОСОБА_1 , на користь держави в особі Державної судової адміністрації України судовий збір в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок.
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку на протязі десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Криворізький районний суд Дніпропетровської області.
Відповідно до ст. 305 КУпАП питання, зв`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішується органом (посадовою особою), який виніс постанову.
Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати правопорушником штрафу у вище вказаний строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Суддя: