Справа № 583/243/26
3/583/209/26 
ПОСТАНОВА
 
Іменем України
 
01 квітня 2026 року Охтирський міськрайонний суд Сумської області у складі:
головуючого судді      Савєльєвої А.І.,
за участю секретаря      Доценко Т.Г.,
особи, яка притягається до 
адміністративної відповідальності    ОСОБА_1 ,
представника особи, яка притягається до 
адміністративної відповідальності   Мальченка Д.В.,
розглянувши матеріали, що надійшли від Охтирського РВП ГУНП в Сумській області, про притягнення до адміністративної відповідальності 
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, посвідчення водія НОМЕР_1 , непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
в с т а н о в и в :
15.01.2026 о 19:25 по вул. Зарічна, 19 в с. Комиші Охтирського району Сумської області водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ, державний номерний знак НОМЕР_2 , у стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився за допомогою приладу газоаналізатора Драгер 6820, тест номер 169, результат огляду становить 1,33 % алкоголю, чим порушив п. 2.9а ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
12.02.2026 до суду надійшло письмове клопотання представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Мальченка Д.В. про закриття адміністративного провадження, згідно з яким зазначає, що на відео зафіксовано факт перебування автомобіля у припаркованому стані; протокол про адміністративне правопорушення складено особою, яка не мала відповідних на те повноважень; у ході фіксації правопорушення свідки не залучалися; результат огляду на стан сп`яніння на камеру не зафіксовано; ознаки алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 наявні лише на суб`єктивну думку інспектора.
Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у судовому засіданні вину не визнав, пояснив, що не керував транспортним засобом за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення. 15.01.2026 приблизно о 19:25 год. стояв на узбіччі вул. Зарічна, 19 в с. Комиші Охтирського району Сумської області. У цей час під`їхали працівники поліції, перевірили документи (документи були в порядку). В ході перевірки документів працівник поліції повідомили, що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння та запропонували пройти тест за допомогою приладу Драгер. ОСОБА_1 алкоголь не вживав, тому погодився пройти тест. Результату тесту він не бачив, як проходив тест не пам`ятає. Потім під`їхала його дружина, почала кричати та сваритися з працівниками поліції.
Представник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвокат Мальченко Д.В. у судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_1 вину не визнає. Зазначив, що в матеріалах справи недостатньо доказів на підтвердження його вини. Зокрема, на доданому до протоколу відеозаписі не зафіксовано факт руху автомобіля та керування ним ОСОБА_1 . Крім того, при фіксації проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора Драгер працівниками поліції допущено порушення та не зафіксовано, який саме результат показав прилад. Тобто, дані Драгеру 1,33‰ на камеру не відображено. Крім того, працівники поліції зупинили автомобіль безпідставно, а з відеозапису видно, що в діях, словах та рухах ОСОБА_1 не вбачається ознак алкогольного сп`яніння, тому вимога про проходження огляду на стан сп`яніння була необґрунтованою.
Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та його представника, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку.
Розглядаючи справи про адміністративні правопорушення, суд згідно положень ст.1 КУпАП здійснює охорону прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушення, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
За приписами ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах та у порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. 
Відповідно до ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення - адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.
Відповідно до ст. 256 КУпАП протокол є єдиним документом, у якому зазначається суть правопорушення, тобто це є фактично те обвинувачення, яке висунуто особі від імені держави відповідним державним службовцем.
За змістом ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.
Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.
Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року за № 1306 «Про правила дорожнього руху».
Пунктами 1.3 та 1.9. Правил дорожнього руху України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які їх порушують, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Згідно п. 1.10 Правил дорожнього руху України, водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.
Згідно ч. ч. 9, 10 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993, право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. Забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.
Відповідно до підпункту а пункту 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно з п. 2.9а ПДР водієві забороняється керувати транспортними засобами у стані алкогольного сп`яніння, або перебувати під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Відповідальність, передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП, настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до п. 27 Постанови № 14 ПВСУ від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» (із змінами) слід враховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. 
Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією «Про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (затверджена спільним наказом Міністерства внутрішніх справ, Міністерства охорони здоров`я № 1452/735 від 09.11.2015, зареєстрована у Міністерстві юстиції України 11.11.2015 за № 1413/27858) та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою КМУ від 17.12.2008 за № 1103 (із змінами) та у суворій відповідності до норм ст. 266 КУпАП.
Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.
Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.
Як вбачається з матеріалів справи, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, керуючи транспортним засобом, у вказаній дорожній обстановці, вимог наведених вище Правил дорожнього руху України не дотримався, так як його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у розумінні приписів ст. ст. 245, 251-252 КУпАП, доведена належними та допустимими доказами:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 3667612 від 15.01.2026, який містить необхідні відомості, зокрема, щодо дати, часу, місця та способу вчинення адміністративного правопорушення, які призвели до порушення Правил дорожнього руху України;
- рапортом про реєстрацію заяви ЄО № 717 від 15.01.2026 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, зупинено автомобіль марки ВАЗ д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 мешканця с. Комиші вул.. Київська. 41, який керував даним автомобілем в стані алкогольного сп`яніння; 
- квитанцією тестування на алкоголь до протоколу за допомогою ALKOTEST 6820 прилад ARRK-0030 Тест №169, результат тесту 1,33% стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів;
- копією посвідчення водія НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 ; 
- корінець до тимчасового талону серії НОМЕР_3 виданий 15.02.2026;
- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 15.01.2026 за допомогою Газоаналізатора Драгер 6820, результат огляду 1,33%;
- відеозаписом на диску, який був переглянутий у судовому засіданні.
Суд звертає увагу, що такий відеозапис із нагрудного відеореєстратора інспектора, яким зафіксовано обставини зупинки транспортного засобу, є доказом, котрий може підтверджувати факт вчинення водієм порушення Правил дорожнього руху України, про що констатовано у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 15.11.2018 у справі № 678/991/17, адміністративне провадження № К/9901/6128/18. 
Як вбачається з переглянутого у судовому засіданні відеозапису, 15.01.2026 ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 111830 (факт руху автомобіля зафіксовано), був зупинений працівниками поліції на підставі технічної несправності фар, що створювалп небезпеку для інших учасників дорожнього руху (світло від фар не було відрегульовано, одна фара світила яскравіше за іншу, у результаті чого від відблисків могли бути засліплені інші водії). У ході перевірки документів та спілкування з ОСОБА_1 працівниками поліції виявлено в ОСОБА_1 явні ознаки алкогольного сп`яніння, про що останньому було повідомлено та запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 та його дружина не заперечували факт вживання ОСОБА_1 алкогольних напоїв. Крім того, ОСОБА_1 просив працівників поліції вимкнути камеру та намагався словесно домовитися з ними, щоб не складався протокол. На відео чітко зафіксовано факт проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора Драгер та факт ознайомлення працівниками поліції ОСОБА_1 із результатами тесту, який склав 1,33‰. За результатами зазначених подій працівниками поліції було складено стосовно ОСОБА_1 протокол за ч. 1 ст.130 КУпАП.
Досліджені докази послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів у правильності розуміння обставин, з приводу яких вони отримані, добровільності та істинності позиції, оскільки вони достатньо вагомі (переконливі), чіткі (точні), узгоджені між собою (без суперечностей), а тому достовірні і відповідають критеріям якості доказів, встановленим п. 150 рішення ЄСПЛ в справі «Нечипорук і Йонкало проти України» та п. 57 рішення ЄСПЛ в справі «Яременко проти України» в частині дати ДТП, відмови від проходження освідування на стан сп`яніння.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.
У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
У рішенні "Шмауцер проти Австрії" від 23.10.1995 ЄСПЛ зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення "кримінального обвинувачення".
Поряд з цим, ЄСПЛ відносить до кримінально-правової санкції й позбавлення прав на управління транспортним засобом, оскільки право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності, що вимагає додержання процедурних гарантій, визначених Конвенцією і викладених у Рекомендації No R (91), зокрема: забезпечення права особи на захист, в тому числі: знати про можливість застосування адміністративної санкції та про факти, які ставляться їй у провину; мати достатньо часу для підготовки свого захисту; отримати інформацію про характер доказів, зібраних проти неї; обов`язок адміністративного органу нести тягар доказування є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення порушення (рішення ЄСПЛ у справі "Маліге проти Франції" від 23.09.1998).
Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Суд враховує характер вчиненого правопорушення, яке передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП є тяжким, про що свідчить його характер та визначені законодавцем види та розміри адміністративних стягнень, їх особливу небезпечність, підвищену соціальну чуттєвість до такого роду правопорушень, особу правопорушника, його ставлення до вчиненого, враховуючи ступінь вини порушника та обставини правопорушення, вважає достатнім та необхідним для запобігання й попередження вчинення  ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, у межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу на користь держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 (один) рік, так як ОСОБА_1 має посвідчення водія серії НОМЕР_1 , яке було вилучено працівниками поліції. 
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. 
Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника стягується судовий збір за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (станом на 01.01.2026). Керуючись ст.ст. 40-1, ч. 1 ст. 130, ст.ст. 221, 283 КУпАП, 
п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд -
п о с т а н о в и в:
ОСОБА_1  визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і піддати його адміністративному стягненню у виді штрафу на користь держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком 1 (один) рік (Сумська область/м. Суми, отримувач: ГУК Сум.обл/Сумська обл./21081300, код отримувача: 37970404, банк отримувача: Казначейство України (ел.адм.подат.), номер рахунку: UA628999980313090149000018001, код класифікації доходів бюджету: 21081300, найменування податку: адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху (крім адміністративних штрафів за адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі).
Стягнути з   ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 665 гривень 60 копійок (Судовий збір: (ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача 37993783, рахунок № UA908999980313111256000026001 в Казначействі України (ЕАП), МФО 899998, код класифікації доходів бюджету 22030106, найменування податку: Судовий збір (стягувачем є Державна судова адміністрація України), обов`язково заповнити призначення платежу: судовий збір, пункт 5).
На підставі ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Відповідно до вимог ст. 308 КУпАП у разі несплати штрафу в установлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з дня її винесення.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення, шляхом подання апеляційної скарги до Сумського апеляційного суду через Охтирський міськрайонний суд Сумської області.

Суддя        А.І.Савєльєва