ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

17 лютого 2026 року 	м. Дніпро	справа № 160/31382/24	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Шлай А.В. (доповідач),
суддів: Малиш Н.І., Кругового О.О., 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 липня 2025 р. (суддя Тулянцева І.В.) в адміністративній справі №160/31382/24 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Комісії з питань розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу при ІНФОРМАЦІЯ_2 , про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив суд визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не розгляду його заяви від 23 серпня 2024 р. про надання відстрочки від призову під час мобілізації; зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 розглянути заяву від 23 серпня 2024 р. про надання відстрочки від призову під час мобілізації та прийняти рішення щодо надання відстрочки від призову під час мобілізації на підставі абзаців 3, 6 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» у спосіб, визначений Порядком №560.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивачем засобами електронного та поштового зв`язку надіслано відповідачу заяви про відстрочку від призову на службу під час мобілізації разом з відповідними доказами, у відповідь на яку отримав лист, в якому зазначено про необхідність особистого прибуття до територіального центру комплектування для подання заяви про оформлення відстрочки. Позивач вважає, що, надіславши особисто поштовим зв`язком заяву та документи для вирішення питання про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, він дотримався процедури особистого подання (направлення), а тому відповідачем протиправно не винесено рішення по суті заяви.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 липня 2025 р., ухваленим за результатом розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, у задоволенні адміністративного позову відмовлено.
У поданій апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що обов`язок «особисто подати» заяву та «особисто прибути» не є тотожнім. Позивачем складено заявою за формою визначеною у додатку 4 Порядку № 560, до якої додано копії документів, що підтверджують право на відстрочку, засвідчені в установленому порядку, зазначені у переліку згідно з додатком 5 Порядку № 560 та подану на адресу відповідача засобами поштового зв`язку, а тому позивач вважає, що ним дотримано процедуру особистого подання (направлення) документів, що підтверджують право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації. В той же час, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого належить вирішення питання щодо надання відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, після отримання поштою від позивача заяви про надання відстрочки жодного рішення не прийняв, як це визначено вимогами законодавства.
У письмовому відзиві на апеляційну скаргу від відповідач просить залишити оскаржене рішення суду першої інстанції без змін, як законне та обґрунтоване, вказуючи на те, що надання (оформлення) відстрочки від призову на військову службу, під час мобілізації, можливе тільки за особистою участю військовозобов`язаного, в даному випадку позивача. Призов на службу чи відстрочка, як різновид публічної служби, не може відбуватись дистанційно. Позивачем не надано доказів особистого звернення до відповідача щодо надання відстрочки від призову, а також відмови відповідача у наданні такої відстрочки.
Розгляд апеляційної скарги здійснено в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, як це передбачено статтею 311 Кодексу адміністративного судочинства України.
Обставини справи, які стосуються предмету позову:
26 серпня 2024 р. позивачем засобами поштового зв`язку направлено до ІНФОРМАЦІЯ_1 заяву від 23 серпня 2024 р. про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі абз. 3, 6 ч.1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Ця обставина повідомлена позивачем у позовній заяві (арк. п/з 4). До заяви ним були додані, як зазначено у додатку за переліком: паспорт громадянина України ОСОБА_1 ; паспорт громадянки України ОСОБА_2 ; свідоцтво про шлюб від 28.08.2009; свідоцтво про народження ОСОБА_3 ; свідоцтво про народження ОСОБА_4 ; свідоцтво про народження ОСОБА_5 ; довідку про реєстрацію ОСОБА_5 громадянкою України; посвідчення батьків багатодітної сім`ї; консультативний висновок НДСЛ "Охматдит" від 01.10.2021; виписку з медичної карти стаціонарного хворого ДЛ-5 від 27.01.2021 (а.с.29). 29 серпня 2024 р. ІНФОРМАЦІЯ_3 листом №1/9471 надав відповідь на заяву позивача від 23.08.2024, в якій повідомив про необхідність подання заяви за особистою явкою (а.с.30).
Позивач вважає, що, надіславши особисто поштовим зв`язком заяву та документи для вирішення питання про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, дотримався процедури особистого подання (направлення), а тому відповідачем протиправно не винесено рішення по суті заяви, що і стало підставою для звернення до суду із даним позовом.
Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем не дотримано порядок отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, встановлений чинним законодавством.
Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Суд апеляційної інстанції переглядає справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги, як це передбачено статтею 308 цього ж Кодексу.
Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період затверджений постановою Кабінету Міністрів України №560 від 16.05.2024.
Цим Порядком (в редакції, який діяв на час звернення позивача із заявою) передбачено, що відстрочка від призову на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період надається військовозобов`язаним з підстав, визначених статтею 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" (п.56).
Для розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період при районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (відокремлених відділах) утворюються комісії у такому складі: голова комісії - керівник районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (відокремленого відділу); члени комісії - представники апарату, структурних підрозділів (освіти та науки, охорони здоров`я, соціального захисту населення, служби у справах дітей, центру надання адміністративних послуг) районної, міської держадміністрації (військової адміністрації) - (п.57).
За наявності підстав для одержання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період військовозобов`язані (крім заброньованих та посадових (службових) осіб, зазначених у підпунктах 16-23 пункту 1 додатка 5) особисто подають на ім`я голови комісії районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу заяву за формою, визначеною у додатку 4, до якої додаються документи, що підтверджують право на відстрочку, або копії таких документів, засвідчені в установленому порядку, зазначені у переліку згідно з додатком 5. Заява військовозобов`язаного підлягає обов`язковій реєстрації (п. 58).
Як встановлено судом першої інстанції, позивач направив заяву та документи на відстрочку поштою. Позивач вважає, що закон не вимагає особистого прибуття до ТЦК та СП.
Однак, Порядок № 560 чітко розмежував такі дії, як «особисто подають», «надсилають», «подають (надсилають)».
Оскільки ініціювання питання про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації відбувається шляхом особистого подання особою заяви та документів, надсилання їх засобами поштового зв`язку не вважається дотриманням п. 58 Порядку № 560.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає законним та обґрунтованим висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову.
Зважаючи на те, що доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, підстави для скасування оскарженого рішення, які визначені статтею 317 Кодексу адміністративного судочинства України, - відсутні.
Керуючись статтями 315,316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 липня 2025 р. в адміністративній справі №160/31382/24 - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 17 лютого 2026 р. і оскарженню в касаційному порядку не підлягає згідно частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя А.В. Шлай 

суддя Н.І. Малиш 

суддя О.О. Круговий