Придніпровський районний суд м.Черкаси    
Справа № 712/16056/25
Номер провадження2/711/647/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2026 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси у складі:
головуючого судді Петренка О.В.,
за участю секретаря судового засідання Дмитренка О.Ю., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
ВСТАНОВИВ:
20 листопада 2025 року ТОВ «Бізнес позика», в інтересах якого діє представник за довіреністю Дармограй Анастасія Тимофіївна, звернулося до Соснівського районного суду м.Черкаси з вказаною позовною заявою, в якій просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором в розмірі 10 068,06 грн та судові витрати (вхідний №53821, а.с.1-9).
Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що 27 грудня 2021 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» та ОСОБА_1 укладено договір №441631-КС-001 про надання кредиту (далі – Договір кредиту), шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаними у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію».
Відповідно до п. 1 Договору кредиту, ТОВ «Бізнес позика» надає позичальнику грошові кошти у розмірі 4000,00 грн, на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту та Правилами про надання грошових коштів у кредит.
Позивач свої зобов`язання за Договором кредиту виконав та надав позичальнику грошові кошти в розмірі 4000 грн шляхом перерахування на банківську картку позичальника № НОМЕР_1 , котру він вказав при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті.
Проте до теперішнього часу позичальник свої зобов`язання за договором №441631- КС-001 про надання кредиту належним чином не виконав, а лише часткового сплатиd кошти, розрахунок та розмір яких зазначені у розрахунку заборгованості за договором №441631-КС-001, чим порушив зобов`язання, встановлені договором. 
Відповідно до розрахунку заборгованості за договором № 441631-КС-001, відповідач, на виконання умов договору, здійснив часткову оплату за договором №441631-КС-001 на загальну суму 1645,28 грн.
Зважаючи на ті обставини, що ОСОБА_1 належним чином не виконує свої зобов`язання за Договором кредиту, тому, станом на 30.10.2025, утворилась заборгованість за договором № 441631-КС-001 про надання кредиту в розмірі 10 068,06 грн, що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту – 3914,12 грн; суми прострочених платежів по процентах – 5882,80 грн; суми заборгованості по штрафам - 0,00 грн; суми прострочених платежів за комісією – 271,14 грн.
У зв`язку з викладеним, позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за договором про надання кредиту №441631-КС-001 від 27.12.2021 у загальній сумі 10 068,06 грн, а також судові витрати.
Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 27 листопада 2025 року позовну заяву ТОВ «Бізнес позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором направлено за підсудністю до Придніпровського районного суду м. Черкаси (а.с.16). 
Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 19 грудня 2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором; визнано справу малозначною, а її розгляд вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін; призначено розгляд справи по суті о 09 год 00 хв 22 січня 2026 року в приміщенні Придніпровського районного суду м.Черкаси (а.с.79-80).
Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22 січня 2026 року розгляд справи був відкладений до 11 год 30 хв 18 лютого 2026 року (а.с.88).
Представник позивача Дармограй А.Т. у судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, зокрема, шляхом направлення судової повістки про виклик до суду до електронних кабінетів як безпосередньо позивача, так і його представника Дармограй А.Т. у підсистемі «Електронний суд», що були отримані цими учасниками справи 25 січня 2026 року (а.с.90 зворот, 91 зворот). Водночас у п.6-7 прохальної частини позовної заяви від 19.11.2025 представник позивача Дармограй А.Т. просила суд розгляд справи здійснювати за відсутності представника позивача, а також не заперечувала проти ухвалення заочного рішення (а.с.9).
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання 18 лютого 2026 року о 11 год 30 хв повторно не з`явився, про причини неявки не повідомив, хоча про місце, день і час розгляду справи був повідомлений належним чином, заяв чи клопотань про проведення судового засідання без його участі до суду не подав, відзиву до суду не направив (відповідно до вимог ч.8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами).
У зв`язку з цим, 18 лютого 2026 року суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. У цьому судовому рішенні суд детально виклав підстави для проведення заочного розгляду справи, а тому повторно їх зазначати у судовому рішенні по суті спору суд не вбачає підстав.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Оскільки справа слухалась у відсутність всіх учасників справи, тому фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, дослідивши матеріали справи, врахувавши процесуальну позицію представника позивача, висловлену письмово, дійшов таких висновків.
Судом встановлено, що 27 грудня 2021 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» та ОСОБА_1 був укладений договір про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма) №441631-КС-001 (далі – Кредитний договір). 
Пунктом 1 Кредитного договору визначено, що кредитодавець надає позичальнику грошові кошти в розмірі 4 000,00 грн на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію за надання кредиту у порядку та на умовах, визначених цим договором та Правилами надання споживчих кредитів ТОВ «Бізнес позика». 
Тип кредиту: кредит.
Строк, на який надається кредит становить: 24 тижні. 
Процентна ставка: в день 1,07360987 фіксована. 
Комісія за надання кредиту: 600,00 грн. 
Загальний розмір наданого кредиту: 4 000 грн.
Термін дії договору: до 13.06.2022.
Орієнтовна загальна вартість наданого кредиту: 9960 грн.
Орієнтовна реальна річна процентна ставка: 7158,99 процентів.
Цілі (мета) кредиту: для придбання товарів (робіт, послуг), для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Цей Кредит є споживчим кредитом.
Аналіз п.1 Кредитного договору дає підстави для висновку, що означений правочин є консенсуальним договором з огляду на таке.
Частинами 1, 2 ст.640 ЦК України передбачено, що договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.
Виходячи зі змісту означеної норми матеріального права, суд зробив висновок, що залежно від моменту виникнення цивільних прав і обов`язків у сторін договору, законодавець розрізняє договори консенсуальні і реальні. 
Консенсуальний договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. 
У той же час, реальний договір є укладеним з моменту передачі майна або вчинення іншої певної дії, яка передбачена договором. Тобто, крім досягнення згоди щодо істотних умов, для укладення реального договору необхідне виконання певної дії. 
Згідно усталеної практики Верховного Суду (12 червня 2019 року у справі № 2-6315/11 (провадження № 61-23326св18), від 28 квітня 2020 року у справі № 263/16688/17 (провадження № 61-16584св19), від 23.11.2022 в справі № 757/63756/18 (провадження № 61-8381св21) та від 14.08.2024 в справі № 2601/15824/12 (провадження № 61-594св23)), кредитний договір за своєю юридичною природою є консенсуальним, тобто укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.
У зв`язку з цим, суд відхиляє такий засіб доказування як довідка АТ «Банк Альянс» №51.5/1025-БТ від 27.01.2026 (а.с.94).
Пунктом 2 Кредитного договору передбачено, що протягом строку кредитування процентна ставка за кредитом нараховується на залишок заборгованості по кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом, із урахуванням дня видачі кредиту та дня повернення кредиту згідно графіку платежів.
Також зі вступної частини Кредитного договору суд встановив, що цей договір укладений з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, дистанційно, в електронній формі, в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію».
Із п.15 Кредитного договору суд встановив, що у розділі «Позичальник», після реквізитів відповідача, міститься електронний підпис одноразовим ідентифікатором, а саме: G-4552 (а.с.36-37). 
Із візуальної форми послідовності дій Клієнта, що підготовлена ТОВ «Бізнес позика», суд встановив, що 27.12.2021 о 21:18:59 відбувся вхід відповідача ОСОБА_1 як клієнта ТОВ «Бізнес позика» до особистого кабінету, а об 21:23:14 27.12.2021 ОСОБА_1 підписав Кредитний договір (а.с.42).
Також суд встановив, що 27.12.2021 о 21.35 год було здійснене перерахування ТОВ «Бізнес позика» Лебедкіну В.В. 4000 грн на картковий рахунок № НОМЕР_2 з призначенням платежу: перерахунок коштів ОСОБА_1 згідно кредитного договору №441631-КС-001 від 27.12.2021 без ПДВ (а.с.44).
Із дослідженого в судовому засіданні Паспорту споживчого кредиту суд встановив, що цей засіб доказування містить інформацію та контактні дані ТОВ «Бізнес позика» як кредитодавця, основні умови кредитування з урахуванням побажань позичальника, інформацію щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для позичальника, порядок повернення кредиту тощо (а.с.34-35).
Із розрахунку заборгованості за кредитом суд встановив, що починаючи з 27.12.2021 щодня позивачем відповідачу нараховувались відсотки за користування кредитом у строк до 13.06.2022; надалі сума боргу зі сплати відсотків, що, станом на 13.06.2022, становила 5882,80 грн, лишається незмінною.
Крім того з розрахунку заборгованості за кредитом суд встановив, що відповідач здійснював часткове погашення як заборгованості за тілом кредиту, так і за відсотками та комісією. Зокрема, відповідач здійснив наступні сплати грошових коштів у рахунок погашення тіла кредиту: 85,88 грн (08.01.2022); відсотків: 558,22 грн (08.01.2022) та 672,32 грн (25.01.2022); комісії: 185,90 грн (08.01.2022) та 142,96 грн (25.01.2022).
Також із розрахунку заборгованості, що підготовлений позивачем, суд встановив, що, станом на 30.10.2025, сукупна заборгованість відповідача перед позивачем згідно Кредитного договору становить 10 068,06 грн, що складається з: 3914,12 грн – суми прострочених платежів по тілу кредиту, 5882,80 грн – суми прострочених платежів по процентах, та 271,14 грн – суми заборгованості по комісії (а.с.23-32).
Означений розмір заборгованості підтверджується і довідкою про стан заборгованості за Кредитним договором, що підготовлена позивачем і міститься на а.с.33. 
Суд, безпосередньо дослідивши засоби доказування, що подані сторонами, дійшов таких висновків.
Відповідно до положень ч.1 ст.626 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно диспозиції ч. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 ст. 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» №675-VIII від 03.09.2015 (далі – Закон №675), пропозиції укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч.12 ст. 11 Закону №675).
Статтею 12 Закону №675 визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.
Положення Закону №675 передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частини 1 статті 3 Закону №675).
Частинами 1,2 ст.1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Статтею 1046 ЦК України встановлено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. 
Частиною 1 ст.1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Статті 527, 530 ЦК України визначають, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).
Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). 
Таким чином, із дослідженого безпосередньо в судовому засіданні Кредитного договору, суд встановив, що його сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови його надання, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого правочину на зазначених у ньому умовах шляхом підписання Кредитного договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором G-4552.
Згідно ч. 1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Проте всупереч положенням ч. 1 ст. 81 ЦПК України, відповідачем не надано суду жодних доказів як неотримання ним у кредит від ТОВ «Бізнес позика» грошових коштів у сумі 4000 гр, так і доказів своєчасного та у повному обсязі виконання умов Кредитного договору в строки, передбачені цим правочином. 
Отже, зважаючи на те, що ОСОБА_1 не виконав грошове зобов`язання щодо повернення суми кредиту за Кредитним договором кредитодавцю ТОВ «Бізнес позика», тому суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача 3914,12 грн (з урахуванням сплачених відповідачем 85,88 грн; 4000 грн – 85,88 грн = 3914,12 грн) в рахунок погашення тіла кредиту підлягає задоволенню.
Щодо розміру заборгованості за відсотками в сумі 5882,80 грн, суд зазначає наступне.
Пунктом 1 Кредитного договору визначено, що кредитодавець надає позичальнику грошові кошти в розмірі 4 000,00 грн на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію за надання кредиту у порядку та на умовах, визначених цим договором та Правилами надання споживчих кредитів ТОВ «Бізнес позика». 
Тип кредиту: кредит.
Строк, на який надається кредит становить: 24 тижні. 
Процентна ставка: в день 1,07360987 фіксована. 
Комісія за надання кредиту: 600,00 грн. 
Загальний розмір наданого кредиту: 4 000 грн.
Термін дії договору: до 13.06.2022.
Орієнтовна загальна вартість наданого кредиту: 9960 грн.
Орієнтовна реальна річна процентна ставка: 7158,99 процентів.
Цілі (мета) кредиту: для придбання товарів (робіт, послуг), для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Цей Кредит є споживчим кредитом.
Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів.
Суд, перевіривши нарахування позивачем розміру боргу за нарахованими та несплаченими процентами за користування відповідачем кредитом, керуючись ст.627 ЦПК України у взаємозв`язку з положеннями Закону України «Про споживче кредитування», а також умовами як Кредитного договору, так і Додаткової угоди, встановив, що їх розмір визначений правильно з огляду на таке.
Як встановлено судом з аналізу розрахунку заборгованості за Кредитним договором (а.с.23-32), кредитодавець ТОВ «Бізнес позика» здійснило нарахування відповідачу відсотків з призми 1,07360987%/день у період часу з 27.12.2021 до 13.06.2022 включно з урахуванням сплачених позичальником грошових коштів у рахунок погашення заборгованості за основною сумою боргу (тілом кредиту), а саме:
1)за період з 27.12.2021 до 08.01.2022: 558,22 грн (4000 грн х 0,0107360987= 42,94 грн (розмір відсотків за один день користування сумою кредиту); 42,94 грн х 13 днів (кількість днів між 27.12.2021 та 08.01.2022) = 558,22 грн)); 
2)за період з 08.01.2022 до 13.06.2022: 6 555,12 грн (3914,12 грн х 0, 0107360987 = 42,02 грн (розмір відсотків за один день користування сумою кредиту); 42,02 грн х 156 днів (кількість днів між 09.01.2022 та 13.06.2022 = 6555,12 грн)).
Отже, сукупний розмір відсотків, що підлягали сплаті позичальником на користь кредитодавця у рахунок виконання умов Кредитного договору складав 7 113,34 грн. З урахуванням того, що позичальник сплатив кредитодавцю, в період з 27.12.2021 до 13.06.2022 грошові кошти в сумі 1 230,54 грн у рахунок погашення заборгованості за відсотками, тому розмір недоплачених відповідачем відсотків складає 5882,80 грн (7113,34 грн – 1230,54 грн).
Частиною 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» у редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» № 3498-IX від 22.11.2013, що набрав чинності 24.12.2023, максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.
Відповідно до пункту 17 розділу 4 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування», тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установлено, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %.
Отже максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 % (тобто, з 24.12.2023 до 21.04.2024 включно); протягом наступних 120 днів - 1,5 % (з 22.04.2024 до 19.08.2024 включно); починаючи з 20.08.2024 та надалі - 1%.
У зв`язку з цим, суд дійшов висновку, що розмір відсотків позивачем розрахований у відповідності до умов п. 1 Кредитного договору, а також положень Закону України «Про споживче кредитування».
Таким чином, розмір відсотків, що заявлені позивачем до стягнення з відповідача в розмірі 5882,80 грн, є обгрунтованим, а тому таким, що підлягає задоволенню у заявленому розмірі.
Водночас відповідач, всупереч положенням ч. 1 ст. 81 ЦПК України, не надав суду жодних належних і допустимих доказів щодо неправильності розрахунку заборгованості за Кредитним договором, зокрема, з призми розміру сплачених ним коштів у рахунок як погашення суми кредиту, так і відсотків, що вплинуло б на розмір заборгованості, зокрема, за відсотками.
Що стосується позовної вимоги про стягнення простроченої суми комісії в розмірі 271,14 грн, то суд зазначає про таке.
Пунктом 1 Кредитного договору визначено, що кредитодавець надає позичальнику грошові кошти в розмірі 4 000,00 грн на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію за надання кредиту у порядку та на умовах, визначених цим договором та Правилами надання споживчих кредитів ТОВ «Бізнес позика». 
Комісія за надання кредиту: 600,00 грн. 
У розділі 4 Паспорту споживчого кредиту від 27.12.2021 сторони Кредитного договору обумовили, що комісія за надання кредиту становить 600 грн.
Отже, підписанням Кредитного договору та Паспорту споживчого кредиту від 27.12.2021 без будь-яких застережень відповідач підтвердив, що він обізнаний та погодився з усіма умовами такого договору.
Зміст зобов`язання в наведеному Кредитному договорі та в Паспорті споживчого кредиту, в контексті сплати комісії за надання кредиту, викладено досить зрозуміло, оскільки системний аналіз Кредитного договору та наданого позивачем розрахунку заборгованості, дає підстави для висновку про те, що справжня воля сторін Кредитного договору зводилася до отримання коштів, які позичальник зобов`язаний повернути зі сплатою процентів за кредитним договором та комісією в розмірі та умовах, погоджених сторонами.
Відповідно до вимог статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Встановивши зазначені обставини у справі, суд дійшов висновку, що між сторонами у справі укладені Кредитний договір, за умовами якого відповідач зобов`язався прийняти грошові кошти та повернути їх частинами у визначений договорами строк, а також сплатити комісію. З аналізу умов Кредитного договору суд встановив, що сукупний розмір комісії за надання кредиту сторони означеного правочину обумовили в розмірі 600 грн.
Отже, матеріали справи містять належні та допустимі докази, які підтверджують факт ознайомлення позичальника з умовами Кредитного договору щодо розміру комісії; наявні відомості про те, що саме ОСОБА_1 погодився з умовами з приводу комісії; позивачем доведені обставини, які давали можливість суду переконатись в тому з приводу яких відносин був укладений Кредитний договір та хто ознайомлений з викладеними в ньому умовами.
Водночас, із розрахунку заборгованості (а.с.23-32) суд встановив, що ОСОБА_1 сплатив кредитодавцю комісію за надання кредиту сукупно в розмірі 328,86 грн, тому розмір недоплаченої відповідачем комісії за надання кредиту складає 271,14 грн.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача 271,14 грн в рахунок заборгованості зі сплати комісії за надання кредиту згідно умов Кредитного договору підлягає задоволенню.
Що стосується прохання позивача, викладеного у п.4 прохальної частини позовної заяви від 19.11.2025, про стягнення з відповідача на користь позивача понесених витрат на сплату судового збору, то суд зазначає про таке.
Частиною 1 ст.141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Із досліджених судом матеріалів позовної заяви вбачається, що витрати позивача по сплаті судового збору складають 2422,40 грн (з урахуванням понижуючого коефіцієнта 0,8), що підтверджується платіжною інструкцією №18018 від 14.11.2025, які, згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
Водночас суд, ухвалюючи рішення про стягнення з відповідача на користь позивача суми судового збору, також зважає на те, що у матеріалах справи відсутні будь-які докази тому юридичному факту, що відповідач ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору згідно положень ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір». 
З огляду на викладене суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «Бізнес позика» до відповідача ОСОБА_1 підлягають задоволенню. 
Керуючись ст. 527, 530, 599, 610, 626-628, 638, 1046, 1048-1050, 1054, 1056-1 ЦК України, ст. 3, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію», ст. 13, 76, 77, 80, 81, 89, 133, 141, 247, 264, 265, 280, 281, 282, 284, 289, 354, 355 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» заборгованість за договором про надання кредиту №441631-КС-001 від 27 грудня 2021 року в розмірі 10 068 (десять тисяч шістдесят вісім) гривень 06 (шість) копійок, з яких: 3914 (три тисячі дев`ятсот чотирнадцять) гривень 12 (дванадцять) копійок – заборгованість за наданим кредитом (тілом кредиту), 5882 (п`ять тисяч вісімсот вісімдесят дві) гривні 80 (вісімдесят) копійок – заборгованість за відсотками, та 271 (двісті сімдесят одна) гривня 14 (чотирнадцять) копійок – заборгованість за комісією.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 (сорок) копійок судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем безпосередньо до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом цих строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи. 
Повне заочне рішення складене 23 лютого 2026 року.

Сторони в справі:
Позивач: товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика», код ЄДРПУО: 41084239, місцезнаходження: 01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, 26, офіс 411.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , місце реєстрації проживання: АДРЕСА_1 .

Головуючий:	  	О.  В.  Петренко