КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 757/16657/25-п Головуючий в суді І інстанції Константінова К.Е.
Провадження № 33/824/1481/2026 Головуючий у суді ІІ інстанції Голуб С.А.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2026 року Київський апеляційний суд у складі судді Голуб С.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 - адвоката Натальчук Валентини Вікторівни на постанову Печерського районного суду міста Києва від 16 серпня 2025 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Печерського районного суду м. Києва від 16 серпня 2025 року  ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік, а також стягнуто судовий збір на користь держави в розмірі 665,60 грн.
Судом першої інстанції встановлено, що водій ОСОБА_1 22 березня 2025 року о 21 год. 33 хв. в м. Києві по вул. Курганівська, 5, в порушення п. 2.9.а Правил дорожнього руху керував автомобілем «BMW», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився у встановленому законом порядку за допомогою приладу «Драгер», результат - 0,36 %, що зафіксовано на нагрудні боді-камери №№ 473817, 477336 та 470448 працівників поліції.
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, захисник ОСОБА_1 - адвокат Натальчук В.В. подала апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Також захисником подано заяву про поновлення пропущеного строку для подання апеляційної скарги.
На думку захисника,оскаржувана постанова є незаконною та необґрунтованою, ухвалена поверхнево, без повного, всебічного й об`єктивного дослідження всіх обставин справи та надання їм належної оцінки, а також з неправильним застосуванням норм матеріального і процесуального права. Суд фактично не забезпечив реалізацію права особи на справедливий розгляд справи та не надав належної оцінки доводам сторони захисту. Під час розгляду справи суд першої інстанції не забезпечив дотримання принципу законності, що призвело до ухвалення неправомірного рішення.
Суд фактично проігнорував подані клопотання, зокрема про закриття провадження у зв`язку з істотними порушеннями під час складання протоколу серії ЕПР 1 № 278920.
Протокол про адміністративне правопорушення складений з істотними порушеннями вимог законодавства. Поліцейські не дотрималися порядку фіксування факту безпосереднього керування транспортним засобом, що є обов`язковою ознакою складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. На наданих відеозаписах відсутній зафіксований факт руху транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , а запис розпочинається вже після зупинки автомобіля.
Наголошує, що об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, передбачає одночасну наявність двох обов`язкових елементів: керування транспортним засобом та перебування особи у стані сп`яніння. Відсутність будь-якої з цих складових виключає наявність складу адміністративного правопорушення. Натомість належних і допустимих доказів факту керування транспортним засобом судом не встановлено.
Крім того, працівниками поліції не було дотримано вимог Інструкції № 1452/735 щодо порядку виявлення ознак сп`яніння. У протоколі не зазначено конкретних ознак алкогольного сп`яніння, які б слугували підставою для проведення огляду. Із відеозапису вбачається, що поліцейські між собою обговорювали, які саме ознаки слід зазначити в акті, що свідчить про формальний та упереджений підхід до оформлення матеріалів.
Також було порушено право особи на захист, гарантоване ст. 59 Конституції України та ст. 268 КУпАП. Права ОСОБА_1 фактично не були роз`яснені належним чином, що підтверджується відеозаписом. Більше того, працівник поліції фактично переконав ОСОБА_1 у недоцільності надання пояснень, чим ввів його в оману та обмежив реалізацію права на захист.
Однак суд не перевірив належним чином ані законність зупинки транспортного засобу, ані підстави проведення огляду, ані допустимість доказів, що призвело до необґрунтованого висновку про наявність складу правопорушення.
З огляду на викладені доводи захисник стверджує, що у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б поза розумним сумнівом підтверджували вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Наявні у справі докази не відповідають стандарту доказування та не дають підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності.
В судовому засіданні суду апеляційної інстанції захисник ОСОБА_1 - адвокат Натальчук В.В. підтримала доводи, викладені в апеляційній скарзі, просила скасувати постанову Печерського районного суду міста Києва від 16 серпня 2025 року та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1. ст. 247 КУпАП.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 та вивчивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до таких висновків. 
Згідно із ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Беручи до уваги ту обставину, що справа перебуває на стадії апеляційного перегляду, перш за все підлягає вирішенню питання про поновлення строку на звернення з апеляційною скаргою.
Згідно із ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право оскаржити постанову по справі.
Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
З матеріалів справи вбачається, що її розгляд було здійснено 16 серпня 2025 року, тобто у суботу - неробочий день.
Адвокат наголошує, що ані ОСОБА_1 , ані його захисник не були належним чином повідомлені та проінформовані про призначення нової дати судового засідання.
Копію постанови від 16 серпня 2025 року захисник ОСОБА_1 - адвокат Натальчук В.В. отримала лише 22 січня 2026 року, після неодноразового направлення адвокатських запитів із проханням повідомити про результати розгляду справи. Зазначене підтверджується розпискою, яка міститься в матеріалах справи.
За таких обставин суд апеляційної інстанції приходить до висновку про поважність причин пропуску захисником ОСОБА_1 - адвокатом Натальчук В.В. строку на апеляційне оскарження та вважає за доцільне його поновити.
Вирішуючи питання щодо законності притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, апеляційний суд виходить з наступного.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.
Згідно положень ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.
Відповідно до положень п. 1.1 Правил дорожнього руху ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.
Пункт 1.3 ПДР передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
За п. 1.9 ПДР особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Відповідно до п. 2.9 а ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає виключно за керування транспортними засобами особами, які перебувають в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Згідно п. 6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09 листопада 2015 року №1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби).
Згідно із п. п. 4, 5, 7, 10 розділу ІІ Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції. Перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові. Результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (далі - акт огляду). У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння. Якщо технічними характеристиками спеціального технічного засобу передбачається роздрукування на папері його показників, ці результати долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Дотримання наведених вимог працівниками поліції під час огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння судом першої інстанції перевірено.
Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні п. 2.9 а ПДР України та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується зібраними у справі доказами, а саме:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 278920 від 22 березня 2025 року в частині часу і місця вчинення адміністративного правопорушення, даних про особу, яка його вчинила, ідентифікаційних ознак транспортного засобу, яким особа керувала;
- чеком Drager Alcotest 6820 від 22 березня 2025 року о 21 год 33 хв, прилад ARHK - 0501, принтер № ARНН - 0749, згідно якого у повітрі, що видихнув ОСОБА_1 виявлено 0,36 проміле алкоголю, та який підписаний ОСОБА_1 
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів за допомогою Drager Alcotest 6820 ARHK - 0501, згідно якого ОСОБА_1 згоден з результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння - 0,36 проміле, що також засвідчено відео з бодікамер.
- відеозаписом події, зробленим за допомогою нагрудних бодікамер поліцейських №№ 477336, 473817 та № 470448, який є об`єктивним доказом у справі, незалежним від суб`єктивного сприйняття будь-якої особи. 
На відео також зафіксовано роз`яснення працівниками поліції можливості проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі. ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного пристрою Drager Alcotest 6820 ARHK - 0501, результат якого є позитивним, складає 0,36 проміле, тобто виявлено стан алкогольного сп`яніння. При цьому ОСОБА_1 , дізнавшись про результат огляду, не висловив жодних заперечень щодо результатів огляду, підписав акт про проходження огляду, у якому вказано про його згоду із результатами огляду, що було підставою для складання адміністративного протоколу. 
Протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали по документуванню адміністративного правопорушення складено відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Доводи апеляційної скарги про відсутність на відеозаписі моменту безпосереднього руху транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 не свідчать про недоведеність факту керування. Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП факт керування транспортним засобом може підтверджуватися сукупністю доказів, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, актом огляду на стан сп`яніння, результатами вимірювання спеціальним технічним засобом та відеозаписом події. З наявної у справі сукупності доказів достовірно вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, вказані обставини свідчать про порушення ним п. 2.9 а ПДР України, за що й передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Дослідивши вказані докази у їх сукупності та надавши їм належну правову оцінку, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130, за наявності підстав для притягнення його до відповідальності та на законних підставах наклав на нього стягнення, належним чином мотивувавши своє рішення.
Жодних заперечень щодо проведеного огляду та його результатів за допомогою приладу Drager Alcotest 6820 ARHK - 0501 ОСОБА_1 ані в протоколі про адміністративне правопорушення, ані в акті огляду не зазначив.
Посилання в апеляційній скарзі на те, що зупинка водія була неправомірна та без відповідних на те підстав є необґрунтованим, оскільки будь-яких зауважень чи заперечень щодо незаконності зупинки ОСОБА_1 в протоколі не зазначено, із заявами про неправильність дій чи порушення його прав під час складання протоколу до компетентних органів він не звертався і матеріали справи таких доказів не містять.
Крім того, сам факт зупинки транспортного засобу не впливає на допустимість результатів огляду на стан сп`яніння, який проведено відповідно до вимог ст. 266 КУпАП та Інструкції № 1452/735.
Посилання захисника на те, що у протоколі не зазначено ознак алкогольного сп`яніння, не спростовує встановлених судом обставин. Відповідно до Інструкції № 1452/735 встановлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі результатів огляду, проведеного із застосуванням спеціального технічного засобу. У даному випадку огляд проведено із застосуванням приладу Drager Alcotest 6820 ARHK - 0501, показник якого становив 0,36 проміле алкоголю, що перевищує допустимий рівень 0,2 проміле, а тому саме цей результат є визначальним доказом наявності стану алкогольного сп`яніння.
Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не були роз`яснені його права, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України, не знаходять підтвердження в матеріалах справи. Із протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що особу було ознайомлено з її правами, про що свідчить підпис ОСОБА_1 у відповідній графі. Крім того, з відеозапису події вбачається, що працівники поліції повідомляли особу про порядок проведення огляду та можливість пройти його у медичному закладі, що свідчить про дотримання процедури оформлення матеріалів.
Таким чином доводи, зазначені в апеляційній скарзі, не впливають на законність постанови та не спростовують порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.9 а ПДР України за наявності у справі вищевказаних доказів, які повністю підтверджують обставини вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06 грудня 1988 року Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинуватості вимагає серед іншого, щоб виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, щоб особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.
Наявні у справі докази жодних підстав для сумнівів у винуватості ОСОБА_1 не викликають.
При цьому апеляційний суд враховує рішення по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, в якому Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
У відповідності до ст. 23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
За змістом ч. 2 ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.
Зазначені вимоги закону судом першої інстанції при розгляді справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладенні на нього стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами були дотримані у повній мірі.
Отже, розглядаючи матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд першої інстанції дослідив належним чином зібрані докази по справі, а також з`ясував всі обставини у справі, тобто дотримався вимог ст. ст. 251, 280 КУпАП.
Висновки, які викладені в постанові суду, відповідають матеріалам справи і фактичним обставинам події, при винесенні постанови суддею було вжито заходів до всебічного, повного та об`єктивного дослідження матеріалів справи.
За таких обставин постанова Печерського районного суду міста Києва від 16 серпня 2025 року відповідає вимогам закону, обґрунтованих підстав для її зміни чи скасування не вбачається, у зв`язку із чим апеляційний суд залишає цю постанову без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.
На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника ОСОБА_1 - адвоката Натальчук Валентини Вікторівни про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити.
Поновити захиснику ОСОБА_1 - адвокату Натальчук Валентині Вікторівні пропущений строк на апеляційне оскарження постанови Печерського районного суду міста Києва від 16 серпня 2025 року.
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Натальчук Валентини Вікторівни залишити без задоволення.
Постанову Печерського районного суду міста Києва від 16 серпня 2025 року, якою  ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського
апеляційного суду С.А. Голуб