Справа № 515/1331/25
Провадження № 2/515/140/26

Татарбунарський районний суд Одеської області 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 квітня 2026 року м. Татарбунари

Татарбунарський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді Луцюка В.О.,
секретар судового засідання Комерзан Л.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Татарбунари Білгород-Дністровського району Одеської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Давиденко Костянтин Вікторович, до Лиманської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, ОСОБА_2 про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування, 

В С Т А Н О В И В:

02 вересня 2025 року позивачка ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом Лиманської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області про визнання права власності на нерухоме майно у порядку спадкування. Свої вимоги мотивувала таким.
ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Лиман Білгород-Дністровського району Одеської області помер батько позивачки ОСОБА_4 .
Після його смерті відкрилася спадщина на будинок садибного типу з господарськими та побутовими будівлями та спорудженнями за адресою: АДРЕСА_1 та на земельну ділянку для будівництва та обслуговування вказаного житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 2,2435 га, кадастровий номер: 5125082700:01:001:0344, яку позивачка успадкувала на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 05 липня 2017 року.
Позивач є спадкоємцем за законом першої черги. Інші спадкоємці відсутні.
За життя спадкодавець не встиг зареєструвати за собою право власності на вказаний будинок, у зв`язку з чим за відсутності правовстановлюючого документу на нерухоме майно нотаріус відмовив позивачці у посвідченні спадкових прав.
Факт того, що житловий будинок належав спадкодавцю підтверджується Випискою з облікової карти об`єкта погосподарського обліку.
Враховуючи викладене, позивачка просить визнати за нею право власності на будинок садибного типу з господарськими будівлями і спорудами за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом.
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03 вересня 2025 року, справу передано у провадження судді Луцюка В.О.
Відповідно до ухвали судді від 08 вересня 2025 року відкрито провадження у справі та розпочато підготовче провадження; відповідачу роз`яснено право на подання відзиву на позовну заяву та витребувано у приватного нотаріуса Монастирліу О.П. копію спадкової справи після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 .
28 листопада 2025 року до суду надійшла копія спадкової справи № 211/2016 до майна померлого ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (вх.№6444/25-Вх 28.11.2025).
Згідно з ухвалою суду від 21 жовтня 2025 року за клопотанням представника позивачки ОСОБА_3 витребувано у Лиманській сільській раді Білгород-Дністровського району Одеської області копії (витяги) з погосподарських книг щодо обліку домогосподарства за адресою: АДРЕСА_1 , з дня постановлення будинку на облік та до 2016 року, із зазначенням голови домогосподарства та членів його сім`ї. 
07 листопада 2025 року на виконання ухвали надійшла витребувана інформація (вх.№6013/25-Вх 07.11.2025).
Відповідно до ухвали суду від 13 січня 2026 року за клопотанням сторони позивача до участі у справі в якості співвідповідача залучено ОСОБА_2 ; роз`яснено право на подання відзиву на позовну заяву.
Згідно з ухвалою суду від 05 березня 2026 року закрито провадження у справі, справу призначено до судового розгляду.
В судове засідання сторони не з`явилися.
Від представника позивачки – адвоката Давиденка К.В. надійшла заява про слухання справи у його та позивачки відсутність, позовні вимоги підтримав повністю (вх. № 2879/26-Вх 20.04.2026).
Представник відповідача Лиманської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області Резніченко В.І. надав суду заяву, в якій просив про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав повністю (вх. № 1901/26-Вх 11.03.2026).
Відповідач ОСОБА_2 також подав суду заяву про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги визнав повністю (вх. № 2000/26-Вх 16.03.2026).
Судом ухвалено про розгляд справи у відсутність її учасників.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків.
Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути у тому числі, визнання права.
ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Лиман Татарбунарського району Одеської області померла ОСОБА_5 , про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Татарбунарського районного управління юстиції в Одеській області на підставі актового запису № 281 видано 27 травня 2015 року свідоцтво серії НОМЕР_1 (а.с. 41).
Спадкоємцем після її смерті є син та співвідповідач у справі - ОСОБА_2 , який звернувся до приватного нотаріуса Білгород-Дністровського районного нотаріального округу Монастирліу О.П. з заявою про прийняття спадщини та 24 листопада 2015 року заведено спадкову справу № 301/2015 (а.с. 38-49). Інший спадкоємець та чоловік спадкодавиці – ОСОБА_2 , згідно з поданою нотаріусу заявою 24 листопада 2015 року, відмовився від прийняття спадщини на користь сина ОСОБА_2 (а.с. 40).
ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Лиман Татарбунарського району Одеської області помер батько позивачки – ОСОБА_4 , про що Татарбунарським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області на підставі актового запису № 185 видано 11 травня 2016 року свідоцтво серії НОМЕР_2 (а.с. 5).
Після його смерті відкрилася спадщина на житловий будинок садибного типу з господарськими та побутовими будівлями та спорудженнями, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 та на земельну ділянку для будівництва та обслуговування вказаного житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 2,2435 га, кадастровий номер: 5125082700:01:001:0344.
Як вбачається з копії спадкової справи № 211/2016, заведеної приватним нотаріусом Білгород-Дністровського районного нотаріального округу Одеської області Монастирліу О.П. до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , з заявою про прийняття спадщини за законом звернулася його донька ОСОБА_1 (позивачка у справі) – (а.с.132-144). Інший спадкоємець ОСОБА_2 (син померлого) відмовився від прийняття спадщини після смерті батька згідно з поданою нотаріусу заявою 15 серпня 2016 року.
Згідно з довідкою Лиманської сільської ради Татарбунарського району Одеської області від 12 серпня 2016 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на день своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 136).
Відповідно до положень ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Спадкування здійснюється за заповітом або за законом - ст. 1217 ЦК України.
В силу ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Статтею 1220 ЦК України визначено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.
Місцем відкриття спадщини, за нормою ст. 1221 ЦК України, є останнє місце проживання спадкодавця.
Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини - ст. 1222 ЦК України.
Згідно з ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.
По положенню ст. 1258, 1261 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця.
Статтею 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.
08 липня 2025 року приватним нотаріусом Білгород-Дністровського районного нотаріального округу Одеської області Монастирліу О.П. позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на житловий будинок, який підтверджує право власності спадкодавця на нерухоме майно (а.с. 8).
За пунктом 3.1 листа Вищого Спеціалізованого Суду України від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.
Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК України якщо право на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. За ч. 3 ст. 3 Закону України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.
Права, що виникли до набрання чинності вказаним Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав - ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».
Право власності на житловий будинок набувається у порядку, який був чинним на час завершення будівництва.
Питання набуття права власності на той час регулювалося Указом Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» (далі - Указ від 26 серпня 1948 року), що був визнаний таким, що втратив чинність, Указом Президії Верховної Ради СРСР від 22 лютого 1988 року № 8502-ІІ, і прийнятою відповідно до Указу від 26 серпня 1948 року постановою Ради Міністрів СРСР від 26 серпня 1948 року «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» (далі - Постанова від 26 серпня 1948 року), які, зокрема, визначали умови та правові наслідки будівництва.
Згідно зі ст. 1 Указу від 26 серпня 1948 року кожен громадянин і кожна громадянка мали право купити або збудувати для себе на праві особистої власності жилий будинок на один або два поверхи з числом кімнат від однієї до п`яти як у місті, так і поза містом.
Пунктом 2 Постанови від 26 серпня 1948 року визначено, що земельні ділянки для будівництва індивідуальних жилих будинків відводяться за рахунок земель міст, селищ, держземфонду і земель держлісфонду у безстрокове користування, а збудовані на цих ділянках будинки є особистою власністю забудовника.
Отже, за Указом від 26 серпня 1948 року та Постановою від 26 серпня 1948 року підставою виникнення у громадянина права власності на жилий будинок був сам факт збудування ним його з додержанням вимог вказаного законодавства.
Ці правові акти не пов`язували виникнення права власності на житловий будинок із проведенням його реєстрації.
Зазначене відповідає висновку Верховного Суду викладеному у постанові від 06 березня 2018 року у справі № 175/2254/15.
Крім того, по приватних житлових будинках, що збудовані до 05 серпня 1992 року не передбачалась процедура введення в експлуатацію при оформленні права власності. Таким чином, за наявності відповідних доказів судами може визнаватися право власності в порядку спадкування на спірні будинки, збудовані до 05 серпня 1992 року, на які спадкодавцем не було отримано правовстановлюючі документи (п. 3.2 Листа ВССУ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування»).
Згідно з п. 20 Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої Міністерством комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року (далі - Інструкція), яка втратила чинність 19 січня 1996 року, передбачалася реєстрація будинків і домоволодінь на підставі записів у погосподарських книгах.
За змістом пункту 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженою наказом Міністра юстиції Української РСР № 45/5 від 31 жовтня 1975 року (втратила чинність 07 липня 1994 року) підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах.
Так, згідно з Витягами з погосподарських книг Лиманської сільської ради Татарбунарської міської ради Білгород-Дністровського району Одеської області:
за 1950-1952 роки головою домогосподарства значиться ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , члени її сім`ї: син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ; донька ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ; суспільна група господарства: колгоспне;
за 1955-1957 роки головою домогосподарства значиться ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , члени її сім`ї: син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , невістка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 ; онук ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 ; донька ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ; суспільна група господарства: колгоспне;
за 1958-1960 роки головою домогосподарства значиться ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , члени її сім`ї: син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 ; онук ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 ; донька ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ; суспільна група господарства: колгоспне;
за 1961-1963 роки головою домогосподарства значиться ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , члени її сім`ї: син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , невістка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 ; онука ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_9 ; онук ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 ;
за 1964-1966 роки головою домогосподарства значиться ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , члени її сім`ї: син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , невістка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 ; онука ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_9 ; онук ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 ;
за 1967-1969 роки головою домогосподарства значиться ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , члени її сім`ї: син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , невістка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 ; онука ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_9 ; онук ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 ; суспільна група господарства: колгоспне;
за 1971-1973 роки головою домогосподарства значиться ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , члени його сім`ї: дружина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 ; донька ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_9 ; син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 ; донька ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_9 ; матір ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; суспільна група господарства: колгоспне;
за 1974-1976 роки головою домогосподарства значиться ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , члени його сім`ї: дружина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 ; син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 ; донька ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_9 ; матір ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; невістка ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_10 ; онука ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_11 ; суспільна група господарства: колгоспне;
за 1977-1979 роки головою домогосподарства значиться ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , члени його сім`ї: дружина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 ; донька ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_9 ; матір ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; суспільна група господарства: колгоспне;
за 1980-1982 роки головою домогосподарства значиться ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , члени його сім`ї: дружина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 ; донька ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_9 ; матір ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; суспільна група господарства: колгоспне;
за 1983-1985 роки головою домогосподарства значиться ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , члени його сім`ї: дружина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 ; суспільна група господарства: колгоспне;
за 1986-1990 роки головою домогосподарства значиться ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , члени його сім`ї: дружина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 ; донька ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_12 ; онук ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_13 ; суспільна група господарства: колгоспне;
за 1991–1996 роки головою домогосподарства значиться ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , члени його сім`ї: дружина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 ; суспільна група господарства: колгоспне;
за 1996-2000 роки головою домогосподарства значиться ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , члени його сім`ї: дружина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 ; суспільна група господарства: КСП (а.с. 73-75);
за 2001-2005 роки головою домогосподарства значиться ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , члени його сім`ї: дружина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (а.с. 69-72);
за 2006-2010 роки головою домогосподарства значиться ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , члени його сім`ї: дружина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (а.с. 66-68);
за 2011-2015 роки головою домогосподарства значиться ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , члени його сім`ї: дружина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (а.с. 62-65);
за 2016-2020 роки головою домогосподарства значиться ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 56-127).
За даними технічного паспорту, виготовленого 04 липня 2025 року, будинок садибного типу з господарськими та побутовими будівлями і спорудами за адресою: АДРЕСА_1 складається з: житлової будівлі - А, загальною площею 43,4 кв.м, житловою площею 30,5 кв.м, допоміжною площею 12,9 кв.м, площею основи забудови 70,6 кв.м; навісу – а1, площею основи забудови 20,1 кв.м; літньої кухні - Б, площею основи забудови 44,6 кв.м; сарай - В, площею основи забудови 13,7 кв.м; сарай - Г, площею основи забудови 17,9 кв.м; навісу – г1, площею основи забудови 20,8 кв.м; кухні - Д, площею основи забудови 57,1 кв.м; воріт/хвіртки - 1, площею основи забудови 4,5 м.п.; огорожі - 2, площею основи забудови 24,0 м.п., рік будівництва 1910-1960 роки (а.с. 16-22, 9-21). 
Ринкова вартість житлового будинку з будівлями та спорудами станом на 08 липня 2025 року становить 51 731,51 грн, що підтверджено про оціночну вартість об`єкта нерухомості (а.с. 23-24).
Згідно з копією Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого приватним нотаріусом Татарбунарського районного нотаріального округу Одеської області Монастирліу О.П. 05 липня 2017 року та зареєстрованого у реєстрі за № 894, позивачка прийняла у спадщину після смерті батька ОСОБА_4 земельну ділянку для будівництва та обслуговування вказаного житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 2,2435 га, кадастровий номер: 5125082700:01:001:0344, за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 6).
Оскільки позивачка довела наявність спадкового майна, підстави до його успадкування, неможливість реалізації спадкових прав у інший спосіб, відповідачі заявлені позовні вимоги визнали повністю, суд визнає позовні вимоги обґрунтованими та ухвалює про їх задоволення.
На прохання позивачки суд не стягує з відповідачів судовий збір.
Керуючись ст. 4, 13, 81, 141, 200, 263-265, 268 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Лиманської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, ОСОБА_2 про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування - задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , уродженкою с. Лиман Татарбунарського району Одеської області, РНОКПП НОМЕР_3 , право власності на будинок садибного типу з господарськими та побутовими будівлями та спорудженнями за адресою: АДРЕСА_1 зі складовими: житлової будівлі - А, загальною площею 43,4 кв.м, житловою площею 30,5 кв.м, допоміжною площею 12,9 кв.м, площею основи забудови 70,6 кв.м; навісу – а1, площею основи забудови 20,1 кв.м; літньої кухні - Б, площею основи забудови 44,6 кв.м; сарай - В, площею основи забудови 13,7 кв.м; сарай - Г, площею основи забудови 17,9 кв.м; навісу – г1, площею основи забудови 20,8 кв.м; кухні - Д, площею основи забудови 57,1 кв.м; воріт/хвіртки - 1, площею основи забудови 4,5 м.п.; огорожі - 2, площею основи забудови 24,0 м.п., в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Одеського апеляційного суду, який відраховується з дати складення повного судового рішення.
Дата складення повного судового рішення 20.04.2026 р.

Суддя В.О. Луцюк