ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

24 березня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 280/5938/25	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Кругового О.О. (доповідач),
суддів: Малиш Н.І., Шлай А.В., 

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу Тернопільської митниці 
на рішення  Запорізького окружного адміністративного суду від 01.09.2025, (суддя суду першої інстанції Батрак І.В.), прийняте в порядку спрощеного провадження в м. Запоріжжі, в адміністративній справі №280/5938/25 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «АМТ» до Тернопільської митниці про визнання протиправним та скасування рішення,
У С Т А Н О В И В :
09.07.2025 товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «АМТ» звернулось до суду з адміністративним позовом, в якому просило: визнати протиправними та скасувати рішення відповідача про коригування митної вартості товару №UA403070/2025/000179/2 від 12.05.2025.
На обґрунтування позовних вимог в позовній заяві зазначає, що відповідачу, при митному оформлені партії поставки були надані документи, необхідні для митного оформлення товару, що надійшов до України на підставі зовнішньоекономічного контракту, які не містили розбіжностей, наявних ознак підробки та інших характеристик, передбачених п. 2 та 3 ст. 53 Митного кодексу України. Вказує, що контролюючий орган вправі витребувати додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості у випадку обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що є обов`язковою обставиною, з якою закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає контролюючому органу право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення митної вартості товару. Таким чином, вважає, що позивач надав належні, достовірні, допустимі та в своїй сукупності достатні докази відповідачу для підтвердження розрахованої ним митної вартості, інформація, зазначена в них достатня для розрахунку митної вартості. Зазначені відповідачем сумніви у достовірності поданих декларантом відомостей не обґрунтовані в розумінні вимог ст. 53 Митного кодексу України і подальші дії відповідача, в тому числі витребування додаткових документів, відмова в застосуванні визначеної декларантом митної вартості та винесення рішень про коригування митної вартості є протиправними.
Запорізький окружний адміністративний суд рішенням від 01.09.2025 задовольнив позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «АМТ». Визнав протиправним та скасував рішення Тернопільської митниці про коригування митної вартості товарів №UA403070/2025/000179/2 від 12.05.2025.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції Тернопільська митниця звернулась з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом вимог норм матеріального та процесуального права просить рішення суду скасувати та ухвалити нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що під час здійснення митного контролю за МД № 25UA403070004018U6 від 06.05.2025 наданих до митного оформлення товаросупровідних документах, за результатами опрацювання якої виявлено, що в документах поданих до митного оформлення наявні розбіжності. У зв`язку з наявністю розбіжностей в поданих до митного оформлення документах та враховуючи те, що Позивачем документально не підтверджено складові митної вартості, митницею було розпочато консультацію між митним органом та декларантом, зокрема, направлено уповноваженій особі декларанта електронним повідомленням вимогу на надання додаткових документів наступного змісту: «Відповідно до п. 2 ст. 264 МКУ прошу Вас представити до митного контролю та митного оформлення оригінали документів. Відповідно до ч. 2 ст 53 МКУ прошу надати документи, що підтверджують заявлену
митну вартість, а саме: за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування. У зв`язку із тим, що документи, які подані до митного оформлення не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари відповідно до ч. 3 ст. 53 МКУ прошу надати документи, що підтверджують заявлену митну вартість, а саме: виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару. Декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи..» Уповноваженою особою декларанта на вимогу митниці, окрім наданих раніше до оформлення ЕМД документів, додатково було надано: Пропозиція укласти договір (оферта) - Комерційна пропозиція №б/н від 13.01.2025; Прейскурант (прайс-лист) виробника товару №б/н від 06.01.2025; Некласифікований комерційний документ - Виписка з банківського рахунку №б/н від 03.02.2025. Листом №001-08/05 від 08.05.2025 Позивачем повідомлено митницю про те, що інші додаткові документи у ході митного оформлення задекларованого за ЕМД товару у 10-денний термін надаватись не будуть у зв`язку з чим просив здійснити митне оформлення за наявними документами. Тернопільською митницею ухвалене рішення про коригування митної вартості товару, за основу взято митну вартість щодо ідентичних товарів. На думку відповідача, рішення про коригування митної вартості товару є правомірним.
Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, суд вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню за наступних підстав. 
Судом встановлено, що ТОВ “ТД “АМТ” (код ЄДРПОУ 42822115) зареєстровано юридичною особою 14.02.2019. Видами діяльності підприємства є 46.61 Оптова торгівля сільськогосподарськими машинами й устаткованням (основний); 45.11 Торгівля автомобілями та легковими автотранспортними засобами; 45.40 Торгівля мотоциклами, деталями та приладдям до них, технічне обслуговування і ремонт мотоциклів; 46.19 Діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту; 46.43 Оптова торгівля побутовими електротоварами й електронною апаратурою побутового призначення для приймання, записування, відтворювання звуку й зображення; 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля; 47.42 Роздрібна торгівля телекомунікаційним устаткованням у спеціалізованих магазинах; 47.91 Роздрібна торгівля, що здійснюється фірмами поштового замовлення або через мережу інтернет; 52.10 Складське господарство; 52.24 Транспортне оброблення вантажів; 52.29 Інша допоміжна діяльність у сфері транспорту; 70.22 Консультування з питань комерційної діяльності й керування.
23.04.2024 між позивачем (Покупець) та компанією “GS DALIAN" CO., LTD” (Китай) (Продавець) укладений зовнішньоекономічний контракт №DALIAN-1-2024-TD (далі - Контракт №DALIAN-1-2024-TD) на поставку в Україну товарів в асортименті, кількості та за цінами, вказаними у Специфікаціях (Додатках), які є невід`ємною частиною даного контракту.
За умовами пункту 2.1 Контракту №DALIAN-1-2024-TD поставка товару здійснюється партіями і фіксується в Специфікаціях (Додатках) до даного контракту. Допускається поставка товару декількома партіями за однією Специфікацією.
Поставки здійснюються на умовах згідно правил ІНКОТЕРМС за редакцією 2010 року, які мають обов`язковий характер для сторін у рамках цього Контракту. Конкретні умови поставки партії товару, реквізити вантажоодержувача, а також строки поставки зазначаються в Специфікації (Додатку) до цього Контракту. Сторони мають право після підписання Специфікації змінити умови поставки, зазначені у ній, шляхом підписання додаткової угоди (пункт 3.1 Контракту №DALIAN-1-2024-TD).
Відповідно до пунктів 4.1, 4.2 Контракту №DALIAN-1-2024-TD ціна на товар визначається Покупцем і Продавцем шляхом переговорів і вказується в Специфікаціях (Додатках) до цього контракту. За домовленістю сторін, у разі несвоєчасної оплати товару, ціна товару може змінюватись після здійснення поставки. Зміна ціни оформлюється додатковою угодою після чого Продавець повинен надати Покупцю коригуючу Специфікацію та інвойс. У ціну товару включена вартість упаковки і маркування.
20.06.2024 Сторонами Контракту погоджена Специфікація №3, в якій зазначений перелік продукції, який складається з 22 найменувань товарів, загальною кількість – 21114,00 кг, загальною вартістю 9363,85 дол. США. Термін поставки – лютий-березень 2025 року. Умови оплати: Попередня оплата в розмірі 9363,85 дол. США.
06.05.2025 позивачем було подано до митного оформлення митну декларацію (надалі – МД) типу ІМ40ДЕ № 25UA403070004018U6, у графі 31 якої заявлено до митного оформлення товар:
Товар №1 “Пластини, листи з непористої, незатверділої вулканізованої гуми, прямокутної форми з рівними, не обробленими краями, не армовані, без сполучення з текстильними матеріалами, гумова техпластина: Пластина гумова 2 мм х 1,3 м - 2010 кг (40 рулонів); Пластина гумова 3 мм х 1,3 м - 2007 кг (40 рулонів); Пластина гумова 4 мм х 1,3 м - 2027 кг (40 рулонів); Пластина гумова 5 мм х 1,3 м - 2018 кг (40 рулонів); Пластина гумова 6 мм х 1,3 м - 1024 кг (18 рулонів); Пластина гумова 8 мм х 1,3 м -806 кг (16 рулонів); Пластина гумова 10 мм х 1,3 м - 1027 кг (20 рулонів); Пластина гумова 10 мм х 1,0 м - 2103 кг (118 листів); Пластина гумова 16 мм х 1,0 м - 450 кг (18 листів); Пластина гумова 20 мм х 1,0 м - 667 кг (20 листів); Пластина гумова 40 мм х 1,0 м - 683 кг (20 листів); Пластина гумова 30 мм х 1,0 м - 1000 кг (20 листів); Пластина гумова 10 мм х 1,0 м (МБС) - 403 кг (26 листів); Пластина гумова 2 мм х 1,3 м (МБС) - 500 кг (10 рулонів); Пластина гумова 3 мм х 1,3 м (МБС) - 510 кг (10 рулонів); Пластина гумова 4 мм х 1,3 м (МБС) - 500 кг (10 рулонів); Пластина гумова 5 мм х 1,3 м (МБС) - 500 кг (10 рулонів); Пластина гумова 6 мм х 1,3 м (МБС) - 400 кг (8 рулонів); В сполученні з текстильними матеріалами: Пластина гумотканева 3 мм х 1,3 м - 353 кг (6 рулонів); Пластина гумотканева 4 мм х 1,3 м - 301 кг (6 рулонів); Пластина гумотканева 5 мм х 1,3 м - 302 кг (6 рулонів); Пластина гумотканева 6 мм х 1,3 м - 309 кг (6 рулонів). Галузь застосування - виготовлення гумотехнічних виробів, що служать для ущільнення нерухомих з`єднань, запобігання тертя між металевими поверхнями, для сприйняття одиночних ударних навантажень, а також в якості прокладок, настилів і інших ущільнювальних з`єднань”;
Товар №2 “Пластини, листи з непористої, незатверділої вулканізованої гуми, покриття для підлоги, нарізані за довжиною, з необробленими краями, доріжка гумова: - 3 мм х 1,2 м (копійка) - 412 кг (8 рулонів, 8,85 п/м в рулоні); - 3. мм х 1,2 м (смужка) - 353 кг (7 рулонів, 8,85 п/м в рулоні); - 3. мм х 1,5 м (смужка) - 834 кг (16 рулонів, 7,4 п/м в рулоні); - 3.мм х 1,5 м (копійка) - 890 кг (16 рулонів, 7,4п/м в рулоні)”.
До митного оформлення товарів разом з ЕМД позивачем було надіслано копії наступних документів, перелік яких зазначений в гр. 44 митної декларації, а саме: сертифікат якості (Certificate of quality) №б/н від 16.12.2024; пакувальний лист № б/н від 24.01.2025; рахунок-фактура (інвойс) № 0221124-1 від 24.01.2025; коносамент (Bill of lading) №HS125020081 від 15.02.2025; накладна УМВС (SMGS consignment note (rail)) № 00000616 від 25.04.2025; декларація про походження товару (Declaration of origin) № 0221124-1 від 24.01.2025; статус особи, яка подає митну декларацію №1; банківський платіжний документ, що стосується товару № 298 від 16.01.2025; рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги № 403/25 від 15.04.2025; документ, що підтверджує вартість перевезення товару - Акт виконаних робіт №403/25 від 02.05.2025; документ, що підтверджує вартість перевезення товару - Заявка №403/25 від 24.01.2025; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) - Додаткова угода №2 від 20.01.2025; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) - Специфікація №3 від 20.06.2024; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються, та подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів № DALIAN-1-2024-TD від 23.04.2024; договір (контракт) про перевезення № KL-684/24 від 01.05.2024.
Посадовою особою митниці за результатом аналізу наданих до митного оформлення позивачем документів та у зв`язку з тим, що виявлені розбіжності на адресу декларанта направлено електронне повідомлення щодо необхідності надання додаткових документів відповідно до ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України, а саме: якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; - транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару. У разі відсутності вище зазначених документів, відповідно до ч.3 ст.53 Митного кодексу України просить надати (за наявності) такі додаткові документи: копію митної декларації країни відправлення; висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією; каталоги, специфікації, прайс-лист виробника товару. Відповідно до ч.6 ст.53 Митного кодексу України Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.
У відповідь на запит митниці декларантом листом №002-08/05 від 08.05.2025 додатково надано митниці виписку з власного банківського рахунку за січень 2025 року; прайс-лист виробника від 06.01.2025; комерційну пропозицію виробника від 13.01.2025. Також повідомлено митницю, що усі наявні у підприємства, документи, які підтверджують вартість товарів та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару - вони повною мірою підтверджують розрахунок митної вартості, здійснений декларантом, у зв`язку з чим будь-які інші додаткові документи у ході митного оформлення задекларованого товару, надаватись не будуть та висловило прохання здійснити митне оформлення за наявними документами.
Так, 12.05.2025 митним органом прийнято Рішення про коригування митної вартості товарів №UA403070/2025/000179/2, відповідно до якого митна вартість товару визначена за резервним методом (метод 6).
Зазначене рішення обґрунтовано наступним. Митна вартість не може бути визнана за основним методом визначення митної вартості. За результатом проведеної консультації з декларантом, відповідно до положень ч. 4 ст. 57 Митного кодексу України, не дійшли згоди про можливість визначення митної вартості згідно з положеннями статтею 58 Митного кодексу України. Другорядні методи не були застосовані через відсутність достатньої інформації про ціну угоди щодо ідентичних та подібних товарів. Метод на основі віднімання вартості не може бути використаний оскільки відсутня інформація про ціни ідентичних чи подібних (аналогічних) товарів, що продаються на території України, а також про складові компоненти, що можуть бути виділені із ціни. Метод на основі додавання вартості не може бути використаний оскільки відсутня інформація про вартість всіх витрат, що зараховуються до ціни товару. За результатом проведеної консультації з декларантом, відповідно до положень ч. 4 ст.57 Митного кодексу України, не дійшли згоди про можливість визначення митної вартості згідно з положеннями ст. 59-63 Митного кодексу України. Митна вартість товарів визначена за резервним методом визначення митної вартості згідно зі ст.64 Митного кодексу України. За основу для обрахунку митної вартості: товару №1 взято інформацію щодо визнаної митної вартості товару згідно митного оформлення, яке вже здійснено за ЕМД від 10.04.2025 №25UA209140008830U3 на рівні 1,36 дол. США/кг. (ТОВАР - Пластини, листи і смужки або стрічки, з непористої гуми: Лист гумовий, гладкий із обох сторін, розміром - 1,3 м x 5,7 м- NR/SBR RUBBER SHEET-1300X5700 - 47.42-WEIGHT - 1000 М. Торговельна марка: DONGYING WANHE RUBBER&PLASTIC Країна виробництва: CN Виробник: DONGYING WANHE RUBBER&PLASTIC CO., LTD. умови поставки - FOB); товару №2 взято інформацію щодо визнаної митної вартості товару згідно митного оформлення, яке вже здійснено за ЕМД від 11.01.2024 № UA209230/2024/002954 на рівні 0,9599 дол. США/кг. (дол. 4,6437 США/м кв. ) (ТОВАР - Листи з вулканізованої непористої гуми, у рулонах, не армовані, з рифленою поверхнею, призначені для захисту підлоги проти сковзання (1281,8кв.м): З крапкою: 3.0 mm x 1.3 m - 5800 кг; Торговельна марка - немає даних; Виробник - Dalian Shangdu WJH CO., LTD Країна виробництва – CN, умови поставки - FOB)”.
12.05.2024, у відповідності п. 7 ст. 55 Митного кодексу України, ТОВ “ТД “АТМ” було оформлено та подано ЕМД №25UA403070004164U0 та №25UA403070004175U3 з застосуванням гарантії. Загальна різниця митних платежів (ПДВ та ввізне мито) від митної вартості, визначеної підприємством та скоригованої митницею, склала 149399,38 грн за ЕМД №25UA403070004164U0, 48696,11 грн за ЕМД № 25UA403070004175U3. Розрахунок різниці в митних платежах з митної вартості задекларованого товару, заявленої декларантом та скоригованої митницею (ціни позову) зазначено в графах 47 “Нарахування платежів” та “В” “Подробиці розрахунків” зазначених вище ЕМД.
Вважаючи прийняте відповідачем рішення про коригування митної вартості товарів протиправним, позивач звернувся до суду із даним позовом про його скасування.
Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що рішення про коригування митної вартості товару є необґрунтованим та підлягає скасуванню в судовому порядку. 
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на таке.
Положеннями ст. 49 Митного кодексу України передбачено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Частинами 1 та 2 ст. 51 Митного кодексу України встановлено, що митна вартість товарів, які переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.
У відповідності до ч. 4 ст. 58 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.
За змістом ч. 2 ст. 52 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.
Стаття 53 Митного кодексу України визначає перелік документів, які подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості.
Відповідно до ч. 1 ст. 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, які підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Згідно з ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Частинами 1 і 2 ст. 54 Митного кодексу України встановлено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.
За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу (ч. 3 ст. 54 Митного кодексу України).
Згідно з ч. 6 ст. 54 Митного кодексу України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
Статтями 57, 58 Митного кодексу України встановлено, що митна вартість товарів, які ввозяться на митну територію України, відповідно до митного режиму імпорту, за загальним правилом обчислюється за першим методом визначення митної вартості товарів, тобто за ціною договору.
Якщо митна вартість не може бути визначена за першим методом, проводиться процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості. У ході таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.
У разі неможливості визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну, за основу може братися ціна, за якою оцінювані ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному з продавцем покупцю.
При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.
Відповідно до ч. 8 ст. 57 Митного кодексу України у разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених ст. 64 цього Кодексу.
Системний аналіз вищенаведених норм свідчить про те, що обов`язок доведення заявленої митної вартості товару покладається на декларанта. При цьому, митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи.
Наявність обґрунтованих сумнівів у правильності визначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. При цьому в розумінні вищенаведених норм сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Відтак наведені приписи зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності. Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника. 
Наведена позиція викладена у постанові Верховного Суду від 13.01.2022 у справі №1.380.2019.005307.
Надаючи оцінку доводам митниці, покладеним в основу прийняття спірного рішення про коригування митної вартості товарів, суд встановив, що позивачем при здійсненні їх митного оформлення на підтвердження заявленої ним митної вартості товарів за ціною контракту подано повний пакет документів відповідно до переліку, визначеного у ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України.
Разом із цим, контролюючий орган не погодився з правомірністю визначення митної вартості задекларованих позивачем товарів №1, 2, у зв`язку з чим прийняв спірне рішення про коригування його митної вартості, яким визначив митну вартість ввезеного позивачем товару із застосуванням резервного методу (метод 6).
Щодо посилань відповідача у спірному рішенні про коригування митної вартості товарів на те, що до митного оформлення надано договір про перевезення від 01.05.2024 №KL684/24, рахунок про надання транспортно-експедиційних послуг від 15.04.2025 №403/25, Акт здачі-прийняття робіт від 02.05.2025 №403/25, заявка на транспортно-експедиційне-обслуговування від 24.01.2025 №403/25 де експедитором/ перевізником/ виконавцем зазначено ТОВ “КЕРРІЛЕНД ЛОГІСТИКС ЛТД”, в коносаменті від 15.02.2025 № HS125020081 перевізник – “HUNICOR SHIPPING CO. LTD”, в накладній УМВС від 25.04.2025 №00000616 перевізником зазначено “ 3156 ZIK Sandomiers Sp.z.o.o.”. Інформація, яка б підтверджувала причетність – “HUNICOR SHIPPING CO. LTD” та “ 3156 ZIK Sandomiers Sp.z.o.o.”. до перевезення вантажу морським та залізничним видами транспорту окрім коносаменту та накладної УМВС відсутня, а саме відсутні рахунки про перевезення, банківські платіжні документи та договори між ТОВ “КЕРРІЛЕНД ЛОГІСТИКС ЛТД”, “HUNICOR SHIPPING CO. LTD” та “ 3156 ZIK Sandomiers Sp.z.o.o.”, суд зазначає про наступне.
Так, міжнародне перевезення задекларованого товару здійснювалось на підставі договору ТЕО від 01.05.2024р. №KL-684/24, укладеного позивачем з ТОВ “КЕРРІЛЕНД ЛОГІСТИКС ЛТД”, відповідно до умов якого і здійснювались розрахунки щодо перевезення товару до пункту призначення. Предметом означеного договору (п.2.1.1.) є надання експедитором клієнту транспортно-експедиторських послуг (ТЕО) експортних, імпортних, транзитних та інших вантажів клієнта, в тому числі організації перевезень різними видами транспорту за маршрутом, узгодженим з Клієнтом, згідно з попередньо погодженою з ним заявкою.
Відповідно до п. 2.1.3 договору, рамках цього договору, експедитор має право укладати від свого імені цивільно-правові договори, угоди, зокрема договори перевезення, доручення, підряду, зберігання тощо. Експедитор має право представляти інтереси Клієнта у взаємовідносинах з перевізниками, експедиторами, портами, залізницями, іншими підприємствами, установами, та робити розрахунки з третіми особами у межах договорів, укладених з метою надання послуг, що є предметом даного договору (п.2.3.1, п.2.3.3 Договору).
Таким чином умовами договору прямо передбачені залучення перевізником до перевезення третіх осіб і виставлення єдиного рахунку для оплати послуг з перевезення, що і було зроблено основним експедитором ТОВ “КЕРРІЛЕНД ЛОГІСТИКС ЛТД”, який долучив до перевезення територією Польщі компанію “ZIK Sandomiers Sp.z.o.o.”.
При цьому, будь-які договори з приводу транспортування задекларованого товару між будь-якими третіми особами та позивачем не укладались. Також позивач не є стороною будь-яких договорів між експедитором ТОВ “КЕРРІЛЕНД ЛОГІСТИКС ЛТД” та будь-якими третіми особами, що обумовлює неможливість наявності у нього таких договорів або комерційних документів.
Встановлені обставини справи свідчать, що для підтвердження транспортних витрат до кордону України підприємство надало митниці: договір ТЕО №KL-684/24 від 01.05.2024; заявки на ТЕО № 403/25, №403.2/25 від 24.01.2025; коносамент № HS125020081 15.02.2025; залізничну накладну №00000616 від 25.04.2025; рахунки на оплату № 403/25, №403.2/25 від 15.04.2025, Акти виконаних робіт №403/25, №403.2 від 15.04.2025.
Експедитором ТОВ “КЕРРІЛЕНД ЛОГІСТИКС ЛТД”, відповідно до укладеного з позивачем умов договору ТЕО, виставлено останньому рахунки №403/25, №403.2/25 на оплату послуг з перевезення задекларованого товару за межами України, а договірні та комерційні відносини основного експедитора з іншими експедиторами, що залучались ним до перевезення вантажу до позивача не мають жодного відношення.
Оплата вартості транспортних витрат за інвойсами №403/25, №403.2/25 від 15.04.2025 здійснена 25.05.2025, що підтверджується банківською платіжною інструкцією №37388271.
З вищевикладеного вбачається, що для декларанта транспортні витрати утворюються виключно згідно взаємодії з експедитором. В свою чергу залучення експедитором будь-яких суб`єктів (на виконання обов`язку "організувати перевезення") характеризує лише обраний експедитором спосіб виконання наявних у нього зобов`язань, який не змінює розмір відповідної складової митної вартості для позивача, який розрахунки здійснював виключно з експедитором.
З приводу залучення для виконання послуг з перевезення інших осіб Верховний Суд у постанові від 13.08.2020 по справі №804/4963/16 висловив наступну правову позицію: “Суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що за умовами договору передбачено право експедитора укладати договори з іншими перевізниками з метою виконання умов договору експедирування та здійснює оформлення перевізних документів, як - то товарно-транспортні накладні та коносаменти.
Суд погоджується з висновком судів першої та апеляційної інстанцій, що вказана обставина спростовує висновки митного органу щодо відсутності документального підтвердження наявності договірних відносин з безпосереднім перевізником товару за коносаментом N GCL/MER/ODS/160091 від 05.03.2016 року, а саме "GLC International Transportation Logistics Container Services Co.Ltd", адже позивач не зобов`язаний мати безпосередні господарські відносини з вказаною компанією-перевізником, адже всі обов`язки щодо належного, своєчасного перевезення вантажу та оформлення необхідних транспортних документів покладено на ТОВ “Фосдайк Груп”.
З урахуванням викладеного вище, зауваження митниці про неповноту включення витрат, пов`язаних з наданням транспортно-експедиційних послуг за межами митної території України є безпідставними.
Суд не приймає посилання митниці на те, що в заявці на транспортно-експедиційне обслуговування від 24.01.2025 №403/25 зазначено маршрут проходження вантажу Port Xingang, CHINA/порт Ксінганг, Китай - Ternopil, Ukraine/Тернопіль, Україна – проте рахунок про надання транспортно-експедиційних послуг від 15.04.2025 №403/25, Акт здачі-прийняття робіт від 02.05.2025 №403/25 виставлений ТОВ “КЕРРІЛЕНД ЛОГІСТИКС ЛТД” до ТОВ “ТД “АМТ” за надані транспортно-експедиційні послуги лише до пункту пропуску на митному кордоні України "Мостиська - Пшемисль", що на думку митниці, може свідчити про неповноту включення витрат пов`язаних з наданням транспортно-експедиційних послуг за межами митної території України.
Відповідно до ст. 58 Митного кодексу України митною вартістю товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби відповідно до частини другої (частини десятої) цієї статті.
До переліку витрат, які мають включатися до митної вартості товарів, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, згідно з п. 5 ч. 10 ст. 58 Кодексу входять витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України.
Так, в графі 17 оскаржених Рішень зазначені вартості витрат з транспортування до кордону України, які включені у визначену декларантом митну вартість товарів - 135927,34 грн та 8676,22 грн.
Позивач вказує, що невідповідність інформації щодо маршруту перевезення, зазначеного в Заявках №403/25 ТА №403.2/25 та інвойсах і Актах виконаних робіт № 403/25, №403.2/25 від 15.04.2025 пояснюється тим, що враховуючи положення п. 2 ч. 3 ч. 11 ст. 58 Кодексу, згідно з яким витрати на транспортування товару після його ввезення не включаються до митної вартості за умови виділення їх з ціни, що була фактично сплачена за оцінювані товари, які документально підтверджено та які піддаються обчисленню, сторонами під час узгодження маршруту перевезення були досягнуті домовленості узгодити окремо Заявки на перевезення за межами України та на перевезення вантажу по території України від кордону (пункту перетину митного кордону) до кінцевого місця призначення м. Тернопіль.
Крім Заявок №403/25 та 403.2/25 сторонами була узгоджена Заявка №403.1/25 від 21.01.2025, та після здійснення перевезення Експедитором був виставлений рахунок №403.1/25 від 15.04.2025, згідно з яким вартість транспортно-експедиційних послуг по території України склала 41128,97 грн (з урахуванням ПДВ-1446,04 грн), з якої вартість транспортування склала 32452,75 грн, вартість експедиторської винагороди на території України-7230,18 грн). Зазначені витрати підтверджені сторонами Актом виконаних робіт №403.1/25 від 15.04.2025.
Банківська платіжна інструкція №37388271 від 25.05.2025 підтверджує сплату вартості транспортування за інвойсами №403/25, №403.1/25, №403.2/25 в сумі 185732,53 грн (у тому числі ПДВ 1446,04 грн), яка включає в себе вартість транспортування за межами України - 135927,34 грн або 3290 дол. США за курсом 41,3153 грн за 1 дол. США, 8676,22 грн або 210 дол. США , та вартість транспортування по території України в сумі 41128,97 грн.
Таким чином, розбіжність в маршруті перевезення, зазначеному в Заявках №403/25 та №40.2/25 та інших наданих документах ніяким чином не впливає на правильність визначення митної вартості товару, оскільки числові значення підтверджені іншими документами, наданими митниці для підтвердження вартості транспортування.
Стосовно посилання митниці на те, що платіжна інструкція від 16.01.2025 №298 не є достатнім підтвердженням оплати за оцінюваний товар, оскільки не містять обов`язкових реквізитів, а саме підпис(и) [власноручний(і)/електронний(і)] відповідальної(их) особи(іб) платника, яка(і) відповідно до законодавства України має(ють) право розпоряджатися рахунком (п. 1 Порядку оформлення платіжної інструкції в іноземній валюті або банківських металах, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 28.07.2008 №216), судом враховано таке.
Відповідно до п. 14 Положення про виконання банками документів на переказ, примусове списання і арешт коштів в іноземних валютах та банківських металів, затвердженого постановою Правління НБУ 28.07.2008 № 216, платник має право надсилати платіжне доручення в іноземній валюті або банківських металах до уповноваженого банку як у паперовій формі, так і у формі електронного розрахункового документа за допомогою систем дистанційного обслуговування "клієнт-банк", "клієнт-Інтернет-банк" тощо (якщо це визначено в договорі банківського рахунку або окремому договорі з платником).
Як свідчать встановлені обставини, оплату за товар було здійснено позивачем шляхом надсилання платіжного доручення в іноземній валюті до уповноваженого банку у формі електронного розрахункового документа за допомогою систем дистанційного обслуговування "клієнт-банк".
При цьому, факт здійснення банківської операції підтверджено також декларантом шляхом надання митниці Виписки з банківського особистого рахунку ТОВ “ТД “АМТ” за січень 2025 року.
Суд зазначає, що у процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. У свою чергу умови плати безпосередньо ціни товару не стосуються. У зв`язку з цим відомості про умови оплати товару не повинні братися органом доходів і зборів до уваги при контролі за митною вартістю, а відтак суперечності між цими відомостями не можуть бути підставою для твердження про наявність розбіжностей у даних про митну вартість товару.
Суперечності у відомостях щодо умов оплати товару у документах на підтвердження митної вартості товарів, не можуть бути підставою для витребування органом доходів і зборів додаткових документів у декларанта.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 11.06.2019 у справі №813/1755/17, від 29.07.2021 у справі №380/6459/20.
Стосовно покликання відповідача на те, що прайс-лист від 06.01.2025 № б/н містить інформацію щодо цін на товари виключно на умовах поставки FOB Xingang, що обмежує конкретність, суд зазначає, що такий документ не визначено Митним кодексом України, як документ, який підтверджує митну вартість.
Прайс-лист є документом довільної форми і діючим законодавством, у тому числі міжнародним, не встановлено його типової форми.
Згідно із загальноприйнятою світовою практикою, прайс-лист та комерційна пропозиція мають містити відомості, яких достатньо будь-якому покупцю для отримання інформації щодо умов продажу товару, а саме: найменування товару, артикул, якість товару (за необхідності), одиниці виміру (штуки, упаковки тощо), ціну, з обов`язковим зазначенням валюти, контактну інформацію про продавця та будь-які інші положення, що стосуються умов продажу товарів.
Наданий листом №002-08/05 від 08/05.2025 прайс-лист від 06.01.2025 у повній мірі містить усі необхідні відомості для ідентифікації цих товарів та знайшов своє підтвердження у первинних документах: специфікації №3 від 20.06.2024, рахунку-фактурі № 0221124-1, №0221124-2 від 24.01.2025 та пакувальному листі до нього, також містить інформацію стосовно продавця.
Прайс-лист не може вважатися первинним документом і є лише способом для продавця запропонувати свій товар, до якого чинне законодавство не встановлює вимог щодо форми та змісту. Наявність чи відсутність у прайс-листі певних відомостей не може свідчити про заниження позивачем митної вартості товарів.
Аналогічна правова позиція неодноразово висловлювалась Верховним Судом у постановах від 27.06.2019 у справі № 0840/3083/18, від 13.09.2019 у справі № 820/859/17, від 06.02.2020 у справі № 520/10709/18.
Аналіз вищевикладених норм права та фактичних обставин свідчить про те, що відповідачем необґрунтовано прийняте рішення про визначення митної вартості задекларованого позивачем товару з застосуванням резервного методу (методу 6), оскільки відповідачем, всупереч законодавчо встановлених вимог, не було підтверджено факт обґрунтованості сумнівів у достовірності поданих позивачем відомостей про митну вартість товарів, які, що було встановлено судом під час розгляду даної справи під час вивчення письмових доказів, підтверджують митну вартість товарів та відповідають характеру угоди, тоді як позивачем у справі, як декларантом, під час митного оформлення спірної партії товарів було надано митниці усі документи на підтвердження заявлено ним митної вартості товарів – за ціною договору, за яким вони імпортуються, які дозволяли визначити усі складові частини митної вартості цього товару.
Суд першої інстанції правильно відхилив посилання відповідача на неподання декларантом додаткових документів, оскільки в даному випадку їх відсутність не впливає на правильність визначення декларантом митної вартості товарів за основним методом, що підтверджується наданими до митного оформлення документами. Неподання декларантом запитуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товарів за першим методом, не є достатнім для висновку щодо наявності підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.
Так, Верховний суд у постанові від 23.07.2019 по справі № 1140/3242/18 вказав на те, що наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Такі сумніви є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. У зв`язку з вказаним саме на митний орган покладається обов`язок зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у достовірності цих відомостей.
Суд зауважує, що в межах розгляду даної справи відповідач не підтвердив належними доказами та аргументованими доводами наявність у поданих позивачем документах розбіжностей, ознак підробки або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за ці товари.
Відповідно до ст. 55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.
За приписами ч. 1, 2 ст. 64 Митного кодексу України у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у ст. 58 - 63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (ГАТТ).
Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях.
За змістом п. 5 Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб органів доходів і зборів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджених наказом Державної фіскальної служби України від 11.09.2015 №689, під час робіт з аналізу, виявлення та оцінки ризиків можуть використовуватися такі джерела інформації: спеціалізовані програмно-інформаційні комплекси Єдиної автоматизованої інформаційної системи ДФС; спеціалізовані видання, які містять інформацію про ціни, сформовані на світовому ринку; інформація, отримана від ДФС, про ціни на товари та/або сировину, матеріали, комплектуючі, які входять до складу товарів; інформація, отримана від митних органів іноземних держав за результатами перевірки автентичності документів, які подавалися під час митного контролю та митного оформлення товару; інформація, отримана за результатами здійснення митного контролю, в тому числі, за результатами проведення документальних перевірок дотримання вимог законодавства з питань державної митної справи; інформація, отримана від державних органів, установ та організацій на запити територіальних органів та/або ДФС; цінова інформація, отримана в рамках домовленостей, укладених між ДФС та асоціаціями, спілками та іншими об`єднаннями імпортерів та виробників; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, що мають відповідні повноваження згідно із законодавством; інформація отримана з мережі Інтернет.
Колегія суддів зазначає, що наявність у митного органу інформації про ціну подібних чи аналогічних товарів може призвести до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості товарів та ініціювання повної її перевірки, але така інформація аж ніяк не є підставою для прийняття рішення про коригування митної вартості товару.
Колегія суддів також звертає увагу, що відповідач не підтвердив належними доказами та аргументованими доводами наявність у поданих позивачем документах розбіжностей, ознак підробки або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення саме складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за ці товари.
Як видно з оскарженого рішення про коригування митної вартості в самому рішенні зазначено лише номер та дату митних декларацій, які стали джерелом інформації для коригування митної вартості товарів. Приймаючи оскаржене рішення про коригування митної вартості митницею у графі 33, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, не надано пояснень щодо зроблених коригувань на обсягів партії подібних товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та не зазначена докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваного товару із застосуванням другорядного методу.
Такий підхід для формування оскарженого рішення про коригування митної вартості прямо суперечать цитованим вище положенням законодавства, що є самостійною підставою для його скасування. Вказана позиція підтверджується уставленою судовою практикою Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду викладеної в постанові від 21.12.2018 у справі №815/1670/17.
Митниця, приймаючи рішення про коригування митної вартості імпортованого позивачем товарів за резервним методом, не вказала, яким чином митна вартість товарів визначена саме в такому розмірі, які складові вплинули на формування такої вартості, не навела порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом, що свідчить про порушення відповідачем ч. 2 ст. 55 Митного кодексу України щодо обґрунтованості прийнятого рішення.
Такий висновок відповідає позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 27.06.2019 у справі №803/337/17.
За таких обставин колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що позивачем надано усі необхідні документи, що стосуються числового значення митної вартості товару або методу її визначення, документи містили всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару, у зв`язку із чим суд дійшов висновку, що оскаржене Рішення про коригування митної вартості товарів №UA403070/2025/000179/2 від 12.05.2025 є таким, що підлягає визнанню протиправним та скасуванню.
З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, доводи апеляційних скарг не спростовують висновків суду, а тому підстави для зміни чи скасування – відсутні.
Керуючись ст. 243, 308, 311, 315, 316, 321 КАС України, суд,
УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу Тернопільської митниці - залишити без задоволення.
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 01.09.2025 в адміністративній справі № 280/5938/25 – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту постановлення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий - суддя О.О. Круговий 

суддя Н.І. Малиш 

суддя А.В. Шлай