КОПІЯ
Єдиний унікальний номер судової справи №678/531/26
Номер провадження № 3-678-234/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2026 року селище Летичів 

Суддя Летичівського районного суду Хмельницької області Лазаренко А. В., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли з Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (м. Одеса), про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючої за адресою АДРЕСА_1 , головного бухгалтера ТОВ «Агрофірма-Обрій», 
за ч. 1 ст. 163-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
встановив:
01 квітня 2026 року до суду надійшов протокол №68/34-00-07-02 від 17 березня 2026 року, складеного посадовою особою ОСОБА_2 , головним державним інспектором відділу перевірок з питань відшкодування ПДВ управління податкового аудиту Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (м. Одеса), згідно з яким, за результатами документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «Агрофірма-обрій» з питання законності декларування від`ємного значення податку на додану вартість, яке становить більше 100 тисяч грн. по декларації з податку на додану вартість за грудень 2025 року, встановлено, що посадова особа – головний бухгалтер ТОВ «Агрофірма-Обрій» ОСОБА_1 порушила ведення податкового обліку, а саме внаслідок неправомірного декларування показників в податковій декларації з ПДВ за грудень 2025 року порушив пп.«б» п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України, оскільки ТОВ «Агрофірма-Обрій» код ЄДРПОУ 35779344, не має права на отримання бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку (р.20.2.1 Декларації) за грудень 2025 року у розмірі 44634,58 грн., чим своїми діями вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.163-1 КУпАП - порушення порядку ведення податкового обліку.
У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину визнала, її представник адвокат Варцаба С. А. подав клопотання про повернення матеріалів до Південного міжрегіонального управлінням ДПС по роботі з великими платинами податків для приведення матеріалів справи відповідно до вимог чинного законодавства, яке просить суд задовольнити з підстав викладених у ньому.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.
Із аналізу положень ст.ст. 254, 255 КУпАП випливає, що протокол про адміністративне правопорушення – це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння, яке містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП, є найважливішим джерелом доказів у справах про адміністративні правопорушення. 
Тобто, протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів у справі, але й актом обвинувачення певної особи у вчиненні конкретного адміністративного правопорушення. 
Одночасно сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. The United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту».
Якість складання протоколу є дуже важливою стадією оформлення справи про адміністративне правопорушення, й фактично є «обвинуваченням» держави щодо особи, що потребує належного до цього ставлення.
Суд звертає увагу, що при зазначенні в протоколі про адміністративне правопорушення суті адміністративного правопорушення необхідно не лише вказувати факт порушення порядку ведення податкового обліку та його наслідки, але й зазначати, чи є відповідне порушення наслідком невиконання особою своїх службових обов`язків, встановивши, коли і ким такі службові обов`язки для неї були визначені.
Разом з тим, будь які інші докази, окрім акту №90/34- 00-07-02/35779344 від 10 лютого 2026 року за результатами документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «АГРОФІРМА-ОБРІЙ» (код ЄДРПОУ 35779344) з питання законності декларування від`ємного значення податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. грн, по декларації з податку на додану вартість за грудень 2025 року та протоколу про адміністративне правопорушення, в матеріалах справи відсутні.
Натомість, висновки, викладені в акті перевірки, є відображенням дій працівників податкових органів і самі собою не породжують правових наслідків для платника податків.
Податковий орган не позбавлений права викладати в акті перевірки власні суб`єктивні висновки щодо зафіксованих обставин, та в подальшому, у разі виникнення спору щодо рішень про визначення грошових зобов`язань, що приймаються на підставі такого акту, обґрунтовувати ними власну позицію щодо наявності певних допущених платником податків порушень, а оцінка акту перевірки, в тому числі і оцінка дій посадових осіб податкового органу щодо його складання, викладення у ньому висновків перевірки, а також щодо самих висновків перевірки, надається при вирішенні спору щодо оскарження рішення, прийнятого на підставі такого акту.
Пунктом 56.1. ст. 56 ПК України визначено, що рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.
Сам акт перевірки не є актом індивідуальної дії, а тому його оскарження проводиться шляхом оскарження відповідних повідомлень-рішень, які складаються на його підставі.
Тобто, оцінка акту перевірки, зокрема, викладених у ньому висновків перевірки, надається у разі оскарження рішення, прийнятого на підставі такого акту, контролюючим органом вищого рівня або судом.
У відповідності з п. 56.18 ст. 56 Податкового кодексу України, з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.
При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.
У своїй практиці Верховний Суд уже неодноразово наголошував на тому, що акт перевірки є лише службовим документом, що фіксує проведення перевірки та висновки інспектора щодо наявності чи відсутності порушень вимог законодавства, не породжує, не змінює та не звужує права особи, не встановлює для неї додаткових обов`язків та не покладає відповідальність. У силу норм Податкового кодексу України акт перевірки лише фіксує обставини, встановлені під час проведення перевірки, факти виявлених можливих порушень законодавства та не є остаточним документом, зобов`язуючим до вчинення будь-яких дій, він не є юридичною формою рішення податкового органу і сам по собі не породжує певних правових наслідків для платника податків, не є актом індивідуальної дії та не підлягає оскарженню. Така правова позиція викладена в постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 08 вересня 2020 року у справі № П/811/2893/14. 
За відсутності інформації щодо розгляду контролюючим органом заперечень ТОВ «Агрофірма Обрій» до акта перевірки передчасним є визнання ОСОБА_1 винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, а саме в порушенні порядку ведення податкового обліку, оскільки її вина не може підтверджуватися актом перевірки, так як за відсутності податкового повідомлення-рішення, яке має бути прийняте за результатами розгляду заперечень, особа позбавлена можливості на його оскарження.
Європейський суд з прав людини в рішеннях по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Лавенте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказував на те, що, оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.
Тому складення протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 163-1 ч.1 КУпАП, щодо ОСОБА_1 на підставі виключно акту документальної позапланової виїзної перевірки, слід визнати передчасним.
За викладених обставин, матеріали справи підлягають поверненню для належного оформлення шляхом направлення до Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (м. Одеса) для приведення матеріалів справи відповідно до вимог чинного законодавства.
На підставі вище викладеного, та керуючись ст.ст. 23, 36, 40-1, 283, 284, 294 КУпАП,
постановив:
Матеріали справи про адміністративне правопорушення повернути до Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (м. Одеса) (пр. Шевченка, 15/1, м. Одеса, 65015) для належного оформлення.
Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя підпис А. В. Лазаренко

Суддя А. В. Лазаренко