ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

19 березня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 280/10629/24	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Сафронової С.В. (доповідач),
суддів: Коршуна А.О., Чепурнова Д.В., 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 20.12.2024 в адміністративній справі №280/10629/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,- 

В С Т А Н О В И В :

15.11.2024 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівський області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, в якій позивач просить суд:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області № 083950020453 від 23.02.2024 яким відмовлено ОСОБА_1 в нарахуванні та виплаті грошової допомоги передбаченої пунктом 7-1 розділу XV “Прикінцеві положення” Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” від 09.07.2003 № 1058-IV;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу передбачену пунктом 7-1 розділу XV “Прикінцеві положення” Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” від 09.07.2003 № 1058-IV, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення;
- стягнути в користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області сплачений при зверненні до суду судовий збір.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року №1058-IV (далі – Закон № 1058-IV). 16.02.2024 позивач звернувся до третьої особи із заявою про призначення та виплату одноразової грошової допомоги у розмірі десяти призначених пенсій за віком відповідно до п. 7-1 розділу ХV «Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1058-IV. Заяву було розглянуто відповідачем та рішенням у позивачу було відмовлено у призначенні грошової допомоги у зв`язку тим, що надані позивачкою довідки не підтверджують періоди роботи з 01.08.1989 по 18.09.1995, з 29.09.1995 по 31.03.2013 в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років. Позивач вважає зазначене рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню, просить позов задовольнити.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 20.12.2024 в адміністративній справі №280/10629/24 позов задоволено у повному обсязі. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області № 083950020453 від 23.02.2024. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу передбачену пунктом 7-1 розділу XV “Прикінцеві положення” Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” від 09.07.2003 № 1058-IV, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення.
Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.
Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області та отримує пенсію за віком, яка їй призначена на підставі Закону № 1058-IV.
16.02.2024 позивачка звернулась до із заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про призначення та виплату одноразової грошової допомоги у розмірі десяти призначених пенсій за віком відповідно до п. 7-1 розділу ХV «Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV.
Заяву було розглянуто за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівський області та прийнято рішення № 083950020453 від 23.02.2024, яким позивачу відмовлено у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги у розмірі десяти призначених пенсій за віком відповідно до п. 7-1 розділу ХV «Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV з наступних підстав.
Для проведення перерахунку ОСОБА_1 надала довідку про роботу на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років нідповідно до пунктів "е"-"ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" №09/376 від 02.02.2024, яка видана Запорізьким державним медико - фармацевтичним університетом за період роботи 10.09.1981 по 31.08.1983 на посаді препаратора кафедри психіатрії Запорізького медичного інституту (посада не передбачена переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і 'посад, робота яких дає право на пенсію за вислугу років ( Постанова Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 р. № 909), довідку №2 від 16.01.2024, яка видана комунальним некомерційним підприємством "Центр первинної медико - санітарної допомоги №9" за період роботи з 01.08.1989 по 18.09.1995, довідку №20 від 13.02.2024, яка видана КИП" Міська лікарня екстренної та швидкої медичної допомоги" Запорізької " міської ради за період роботи з 29.09.1995 по 31.03.2013 та довідку № 52 від 07.02.2024, яка видана комунальним некомерційним підприємством "Територіальне медичне об`єднання "Обласний центр екстренної медичної допомоги та медицини катастроф" ЗОР за період роботи з 01.04.2013 по теперішній час. Довідками не підтверджено періоди роботи з 01.08.1989 по 18.09.1995, з 29.09.1995 по 31.03.2013 в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років.
Не погодившись з відмовою у виплаті грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій, позивач звернулась до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначено Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин (далі Закон №1058-IV)
Відповідно до пункту 7-1 розділу ХV Прикінцевих положень закону особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е»-«ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.
Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.
Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України. Кабінет Міністрів України постановою від 23 листопада 2011 №1191 затвердив Порядок обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати (далі Порядок №1191), який визначає умови обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги відповідно до п.7-1 Розділу ХV Прикінцеві положення Закону № 1058-IV.
На час існування спірних правовідносин постанова Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1191 із змінами та доповненнями є чинною.
Відповідно до пункту 2 Порядку №1191 до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. «е» і «ж» статті 55 Закону № 1788-ХІІ, що передбачені, зокрема, Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 №909 «Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років» (далі - Перелік № 909).
Відповідно до пункту 5 Порядку №1191 грошова допомога надається особам, яким починаючи з 01 жовтня 2011 призначається пенсія за віком відповідно до Закону №1058-IV, та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 зазначеного Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. «е»-«ж» статті 55 Закону №1788-ХІІ, і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію.
Страховий стаж, передбачений пунктами 2 і 3 Порядку №1191, враховується в календарному обчисленні. При цьому допускається підсумовування страхового стажу за періоди роботи, які дають право на призначення пенсії відповідно до пунктів «е» - «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
Згідно з записами трудової книжки позивачки у трудовій книжці серії НОМЕР_1 від 09.10.1981, виданій на ім`я позивача та встановлено наступне:
- з 01.08.1989 по 18.09.1995 позивачка працювала у Шостій дитячій лікарні на посаді дільничного лікаря педіатра;
- 29.09.1995 позивачка прийнята на по посаду лікаря виїзної педіатричної бригади Заводської підстанції швидкої медичної допомоги (наказ № 333 від 27.09.1995);
- 01.05.2001 позивачка переведена на посаду лікаря виїзної педіатричної бригади Правобережної підстанції швидкої медичної допомоги (наказ № 203 від 26.07.2001);
- 02.01.2002 позивачка переведена на посаду лікаря-педіатра швидкої медичної допомоги Ленінського району (наказ № 203 від 26.07.2001) та 29.03.2013 звільнена за п. 5 ст. 36 КЗпП України, у зв`язку із переведенням до КУ ТМО «ОЦМД та МК» (наказ № 295/р від 29.03.2013).
Також, періоди роботи підтверджується довідками № 2 від 16.01.2024, виданою Комунальним некомерційним підприємством «Центр первинної медико-санітарної допомоги №9» Запорізької міської ради; № 20 від 13.02.2024, виданою Комунальним некомерційним підприємством «Міська лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги» Запорізької міської ради.
Верховний Суд у постанові від 20.02.2019 у справі №462/5636/16-а дійшов висновку, що право особи на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій пов`язується з наявністю у нього необхідного спеціального страхового стажу роботи на певних визначених законодавством посадах й вихід на пенсію саме з цих посад в закладах та установах державної та комунальної форми власності, а також неотримання такою особою до моменту виходу на пенсію за віком відповідно до Закону №1058-IV будь-якого іншого виду пенсії.
Крім того, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 30.01.2019 у справі №442/456/17 звернула увагу, що сумісництвом є виконання працівником, крім основної, іншої регулярної оплачуваної роботи на умовах трудового договору у вільний від основної роботи час на тому самому або іншому підприємстві, в установі, організації. Загальна тривалість роботи за сумісництвом протягом місяця не повинна перевищувати половини місячної норми робочого часу, тобто, працівник може працювати за сумісництвом не більше, ніж на 0,5 ставки.
Велика Палата Верховного Суду вирішуючи спори, пов`язані із застосуванням постанови Кабінету Міністрів України «Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років» №909 від 04.11.1993, дійшла висновків про недопустимість формальних (дискримінаційних) підходів органів ПФУ до реалізації особою конституційного права на соціальний захист при наявності підтвердженого стажу роботи у закладах і установах освіти, охорони здоров`я та соціального захисту.
Таким чином, враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області № 083950020453 від 23.02.2024 про відмову ОСОБА_1 у призначенні грошової допомоги в розмірі 10 місячних пенсій; зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу передбачену пунктом 7-1 розділу XV “Прикінцеві положення” Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” від 09.07.2003 № 1058-IV, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення.
Також, колегія суддів враховує, що згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апелянта не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, а тому судом до уваги не приймаються.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 315 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
За змістом частини 1 статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, в зв`язку з чим апеляційна скарга залишається без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області - залишити без задоволення, а рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 20.12.2024 в адміністративній справі №280/10629/24– без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328, 329 КАС України.

Головуючий - суддя С.В. Сафронова 

суддя А.О. Коршун 

суддя Д.В. Чепурнов