Справа № 587/44/26 

ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2026 року  суддя Сумського районного суду Сумської області Вортоломей І. Г., розглянувши адміністративну справу, що надійшла від Управління патрульної поліції в Сумській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця, учасника бойових дій, посвідчення водія НОМЕР_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ,
за ч. 1 ст. 130 КУпАП,
ВСТАНОВИЛА:
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 552488 від 27 грудня 2025 року – 27 грудня 2025 року о 21 год. 02 хв. дорога О-191512, 4 км ОСОБА_1 керував транспортним засобом Opel ZAFIRA, державний номерний знак НОМЕР_3 на території Нижньосироватської сільської територіальної громади, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку зі згоди водія проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Алкотестер Драгер 7510, результат огляду 1,15 %, тест №526, що зафіксовано на відеореєстратор, чим порушив вимоги п. 2.9 А Правил дорожнього руху та скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про місце, дату та час повідомлений належним чином. На адресу суду направив письмове пояснення, в якому просив не позбавляти його права керування транспортним засобом, оскільки він є військовослужбовцем, за своєю військовою посадою є водієм. Зазначив, що працівниками поліції грубо порушено процедуру огляду на встановлення стану алкогольного сп`яніння військовослужбовця ЗСУ, відеозапис, доданий працівниками поліції, вважав недопустимим доказом, оскільки він здійснений не уповноваженою на те особою, тобто не посадовою особою ВСП. Факт отримання таких відеозаписів суперечить положенням ст. 266-1 КУпАП. Працівники поліції не відсторонили його від керування транспортним засобом. Зазначив, що у цей день перебував на службі та виконував термінове бойове завдання із врятування життя людей (їхав на бойові позиції за бойовим наказом щодо вивезення особового складу, серед якого вже був загиблий командир під час сутички із ворогом), тому вважав, що працівникам поліції необхідно було викликати ВСП для того, щоб він повідомив про виконання бойового завдання. Проходження огляду в медичному закладі працівники поліції взагалі не пропонували. Також взагалі не роз`яснили йому права та обов`язки та наслідки проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки. Не роз`яснили йому, що він має право не погодитись з результатом тестування на місці зупинки та пройти повторний огляд у медичному закладі. Наголосив, що він діяв в стані крайньої необхідності, оскільки отримав виклик та виконував бойове завдання за бойовим наказом щодо термінового прибуття на місце події для врятування побратимів, просив його відпустити.
Захисник  ОСОБА_1 – адвокат Шевченко Д. С. підтримав раніше подані ним письмові заперечення та просив суд закритисправу про притягнення  ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Зазначив, що оскільки  ОСОБА_1 є військовослужбовцем, проведення огляду водія – військовослужбовця за відсутності уповноваженого співробітника ВСП призводить до недійсності результатів такого огляду, вважав, що протокол складено не уповноваженою на те особою всупереч ст. 266-1 КУпАП.Також, працівники поліції не зазначили, які ознаки алкогольного сп`яніння були наявні під час зупинки транспортного засобу та викликали підозру на перебування ним в стані алкогольного сп`яніння. Процедуру огляду на встановлення стану сп`яніння вважав такою, що не відповідає чинним нормам законодавства, а його результат недійним. У подальшому  ОСОБА_1 не був відсторонений від керування транспортним засобом. Йому не роз`яснено порядку застосування спеціального технічного приладу Драгер. Відповідно до чеку Драгер Алкотестер під час проходження огляду  ОСОБА_1 обумовлений прилад показав температуру повітря о 21 год. 12 хв. +11С, що вказує на суттєву розбіжність з реальними показниками температури повітря навколишнього середовища. Відповідно до пояснень  ОСОБА_1 останній діяв у стані крайньої необхідності, оскільки був терміново викликаний для евакуації побратимів. Працівники поліції під час спілкування, пропонуючи огляд на встановлення стану алкогольного сп`яніння, перебували у небезпечному місці під час повітряної тривоги. Також просив у разі визнання  ОСОБА_1 винним в інкримінованому йому діянні не позбавляти його права керування транспортним засобом.
Заслухавши пояснення захисника ОСОБА_1 – адвоката Шевченка Д. С., дослідивши матеріали справи, суддя приходить до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Вимогами ст. 252 КУпАП  встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до п. 2. 9. А «Правил дорожнього руху», затверджених постановою КМУ від 10 жовтня 2001 року №1306, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебувати під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає, зокрема, у випадку керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Статтею 266 КУпАП передбачено, що особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Відповідно до п. 7 розділу ІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09 листопада 2015 року, встановлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.
У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного чи іншого сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я (ч. 3 ст. 266 КУпАП).
Так, вина  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується низкою належних, достовірних та допустимих доказів, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР №552488 від 27 грудня 2025 року, який за змістом відповідає вимогам статті 256 КУпАП і сумнівів не викликає, містить всі обставини, які складають об`єктивну сторону складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 1), рапортом (а.с. 2), роздруківкою результатів тестування Drager Alcotest 7510, згідно з якими показники алкоголю в крові  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , станом на 27 грудня 2025 року час 21:12 год. становлять 1,15 % проміле (а.с. 2), актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 3), де у відповідній графі «з результатом згоден» ОСОБА_1 поставив свій підпис (а.с. 3), рапортом (а.с. 4), довідкою про надання інформації, відповідно до якої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАп, не притягувався. Відповідно до відомостей інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції» ОСОБА_1 отримав посвідчення водія на право керування транспортними засобами серії НОМЕР_1 від 28 травня 2022 року. Посвідчення водія вилучено у порядку ст. 265-1 КУпАП та знаходиться на збережені в УПП в Сумській області ДПП (а.с. 5), диском з відеозаписом вчиненого правопорушення (а.с. 6).
Вищезазначені докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.
Відповідно до статті 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів у справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, в судовому засіданні було досліджено відеозапис з нагрудної відеокамери (відеореєстратора) інспектора патрульної поліції.
При огляді диску з відеозаписом вчиненого правопорушення, доданого до матеріалів справи, встановлено, що 27 грудня 2025 року на блок посту працівниками поліції було зупинено транспортний засіб Opel ZAFIRA, державний номерний знак НОМЕР_3 , за кермом якого перебував ОСОБА_1 . Під час перевірки документів у працівника поліції виникла підозра, що водій перебуває в стані алкогольного сп`яніння, запропонував ОСОБА_1 «дихніть в мою сторону» (clip 2, 21:08:17). В рапорті, долученому до матеріалів справи, зазначено, що під час перевірки автомобіля Opel ZAFIRA під керуванням ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. Працівник поліції запропонував пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Алкотестер Драгер. На запитання, чи вживав він алкогольні напої, ОСОБА_1 відповів: «пив енергетик, може і алкогольний», він не знає, потім зазначив, що «пив пиво на бронігрупі» (clip 2, 21:14:09)
Відповідно до вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, працівниками поліції було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням спеціального технічного засобу, на що останній погодився, але зазначив, що поспішає.
Прилад Драгер Алкотестер 7510 пройшов повірку і на час вчинення правопорушення був готовий до використання, що підтверджується свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки та сертифікатом (а.с. 69-70). Перед застосуванням Драгера ОСОБА_1 було показано, що прилад готовий до використання, після чого ним було здійснено його продування.
Результат огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння на місці становив 1,15 % проміле, на що спочатку ОСОБА_1 не дав чіткої відповіді про згоду чи не згоду з результатом, відповів «якщо я не погоджусь, то я не попаду на позицію» (clip 2, 21:13:23), запевняв, що він поспішає (clip 2, 21:14:45). Працівником поліції ОСОБА_1 роз`яснено, що «якщо будете не згодні з результатом огляду, то Вам буде запропоновано пройти огляд в медичному закладі, це такий самий Драгер, але в медичному закладі», «якщо і там не погодитесь з результатом, то все одно буде складено протокол про адміністративне правопорушення за відмову» (clip 2, 21:13:49), тобто фактично роз`яснює порядок проходження огляду на стан сп`яніння. У подальшому ОСОБА_1 погодився з результатом огляду (clip 2, 21:17:23), що також підтверджується Актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, де у відповідній графі поставив свій підпис (а.с. 3). Жодних заперечень щодо процедури проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, проведеного працівниками поліції на місці зупинки транспортного засобу, ОСОБА_1 не висловлював та погодився із результатом проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу. У подальшому було складений протокол про адміністративне правопорушення, другий примірник під підпис був вручений ОСОБА_1 . 
Також суддя не бере до уваги посилання захисника на розбіжності у відомостях про температуру зовнішнього середовища, яка зафіксована на чеку приладу Драгер і з даними Сумського обласного центру з гідрометеорології, оскільки відповідно до інструкції до газоаналізатора Alkotest Drager 7510, вказаний прилад може використовуватись при температурі від -5 С до +50 С. Тобто, зазначене дає підстави стверджувати, що прилад, за допомогою якого проводився огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння, працював в умовах, дозволених інструкцією. 
Відеозапис, що міститься в матеріалах справи, дає можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку осіб, які приймали участь у складанні протоколу про адміністративне правопорушення, отриманий у встановленому законом порядку і здійснений працівником поліції за допомогою наявних в нього технічних засобів, тому є належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.
Доводи захисника ОСОБА_1 – адвоката Шевченка Д. С. про те, що огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 повинен проводитися відповідно до вимог ст. 266-1 КУпАП у присутності посадової особи військової служби правопорядку ЗСУ, суддя не бере до уваги з таких підстав.
Статтею 15 КУпАП передбачено особливості адміністративної відповідальності військовослужбовців та інших осіб, на яких поширюється дія дисциплінарних статутів, за вчинення адміністративних правопорушень, зокрема відповідно до частини першої статті 15 КУпАП військовослужбовці за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах.
Положеннями статті 266-1 КУпАП визначений порядок огляду, зокрема, військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, які виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин, перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях.
При цьому суддя зазначає, що в статті 266-1 КУпАП не визначається порядок огляду військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, які керують транспортним засобом.
Таким чином, порядок огляду військовослужбовців Збройних Сил України, які керують транспортними засобами на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції здійснюється в загальному порядку, встановленому статтею 266 КУпАП.
Як було встановлено з досліджених відеозаписів нагрудної камери працівника поліції, ОСОБА_1 був зупинений на автодорозі О-191512, 4 км на території Нижньосироватської територіальної громади Сумського району, поза межами території будь-якої військової частини. У процесі спілкування з інспекторами поліції водій не повідомляв про виконання бойового завдання, зазначаючи загальні фрази, з яких не можливо встановити, чи він поспішає виконати бойове завдання, чи просто поспішає дістатись до позиції, де наразі перебуває його підрозділ.
Чинним законодавством не передбачено виключень для військовослужбовців щодо їх обов`язку проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відповідно до п. 2.9А ПДР України, і вони, як і всі особи, що керують транспортними засобами на території України, зобов`язані дотримуватися ПДР. 
Тому процедура огляду водія на стан алкогольного сп`яніння проведена в законний спосіб і відеозапис вчиненого правопорушення є належним доказом у справі, здійсненим уповноваженими на те посадовими особами.
Твердження захисника про те, що в матеріалах справи відсутні будь-які відомості про обов`язкове відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, суддя до уваги не приймає, оскільки із відеозапису вбачається, що працівники поліції роз`яснили ОСОБА_1 , що відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення та зазначили, що він повинен знайти собі тверезого водія (clip 2, 21:13:34), тобто фактично відсторонили водія від керування транспортним засобом. Також в рапорті працівника поліції зазначено, що ОСОБА_1 був відсторонений від керування транспортним засобом (а.с. 4).
Доводи захисника Шевченка Д. С. щодо проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння під час повітряної тривоги, яка тривала з 21 год. 07 хв. до 21 год. 43 хв. 27 грудня 2025 року та з 20 год. 32 хв. по 23 год. 15 хв. 27 грудня 2025 року, у зв`язку з чим результати є недійсними, суддя до уваги не приймає, оскільки з матеріалів не вбачається, що ОСОБА_1 висловлював небажання щодо проходження огляду під час повітряної тривоги, просив перейти у безпечне місце, а працівники поліції у цьому йому відмовили.
Доводи захисника, що ОСОБА_1  діяв у стані крайньої необхідності, оскільки був терміново викликаний своїм командиром на позиції, не знайшли підтвердження, оскільки матеріали справи не містять доказів того.
Надане як доказ повідомлення командира військової частини НОМЕР_4 №б/н від 20 лютого 2026 року про те, що 27 грудня 2025 року о 20 год. 30 хв. ОСОБА_1 отримав бойовий наказ рухатись на точку СТАБ – Пункту для евакуації поранених та те, що він дійсно перебував на службі при виконанні службових бойових обов`язків, які відносяться до крайньої необхідності, не може бути прийнято судом, оскільки ця довідка не містить офіційних реквізитів, відтиску мокрої печатки військової частини та оригіналу підпису командира військової частини. До матеріалів справи не долучено витяг із наказу та Витяг із бойового розпорядження. На відеозаписі не встановлено, що дійсно ОСОБА_1 їхав саме на виконання бойового розпорядження, лише коли він зрозумів, що відносно нього буде складений протокол про адміністративне правопорушення, він почав зазначати: «у мене пацани щас можуть погибнути», «у мене командир уже лежить», тощо.
Відповідно до сталої судової практики стан крайньої необхідності виникає, коли є дійсна, реальна, а не уявна загроза суспільним чи державним інтересам. Якщо загроза охоронюваним інтересам може виникнути в майбутньому, діяння не може вважатися таким, що вчинено у стані крайньої необхідності. На це прямо вказують слова тексту статті «для усунення небезпеки, яка загрожує». Однією з найважливіших умов правомірності акта крайньої необхідності є те, що за таких обставин небезпека не може бути усунута іншими засобами, тобто засобами, не пов`язаними із заподіянням шкоди іншим охоронюваним законом інтересам.
Тому переконливих доводів, які б були підставами для закриття провадження у справі, як про те ставить питання захисник ОСОБА_1 – адвокат Шевченко Д. С., ним не наведено і при розгляді матеріалів не встановлено, а викладена позиція в клопотанні про закриття провадження у справі розцінюється суддею як захисна, та направлена на уникнення відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.
Щодо клопотання про призначення адміністративного стягнення без застосування обов`язкового додаткового покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами суд дійшов таких висновків.
За вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, передбачено стягнення у виді штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, тобто передбачає безальтернативне стягнення.
Відповідно до ст. 24 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.
У ст. 23 КУпАП зазначено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
На підставі ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Отже, відповідно до ст. 34 КУпАП обставин, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 , суддею не встановлено.
Відповідно до ст. 35 КУпАП обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , суддею не встановлено.
Так, адміністративне стягнення має на меті покарання порушника, запобігання скоєнню нових правопорушень. Проте покарання не є самоціллю, воно виступає необхідним засобом виховання правопорушника і запобігання правопорушенням.
Відповідно до положень ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
Суд враховує, що у КУпАП відсутня стаття, яка б передбачала можливість призначення більш м`якого стягнення, ніж передбачено законом. Отже, суддя визнає доводи сторони захисту необґрунтованими.
За таких обставин суд вважає встановленим, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки він, будучи особою, яка керує транспортним засобом, керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.
Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, ступінь його суспільної небезпеки - зазначене правопорушення є грубим порушенням Правил дорожнього руху, потенційно небезпечним для суспільства та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю, здоров`ю, тяжкість ймовірних наслідків, безальтернативність адміністративного стягнення, особу правопорушника, ступінь його вини, вважає за необхідне застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Керуючись ст. ст. 40-1, ч. 1 ст. 130, 283 КУпАП, суддя
ПОСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень (реквізити: отримувач платежу: ГУК Сум. обл/Сумська обл./21081300 Код отримувача: 37970404 Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП) Рахунок отримувача:UA628999980313090149000018001 Найменування коду класифікації доходів бюджету: адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху (крім адміністративних штрафів за адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі) з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. 
Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок за такими реквізитами: Отримувач платежу: ГУК у м. Києві/ м. Київ/22030106 Код отримувача: 37993783 Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП) Рахунок отримувача: UA908999980313111256000026001 Код бюджетної класифікації: 22030106 Призначення платежу: «Судовий збір за рішенням суду у справі (№ справи).
Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Сумський районний суд Сумської області протягом десяти днів з дня її винесення.
На підставі ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через 15 днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
На підставі ч. 2 ст. 308 КУпАП у разі несплати накладеного штрафу впродовж 15 днів з моменту отримання постанови, у порядку примусового виконання постанови стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Суддя      І. Г. Вортоломей