ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2026 року	Львів	Справа № 380/22117/24 пров. № А/857/53346/25	
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді	Матковської З. М.	
суддів -	Гуляка В. В.	
 	Ільчишин Н. В.	
при секретарі судового засідання: Плесак М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 13 листопада 2025 року у справі №380/22117/24 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Футбольний клуб "Карпати" до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень,
головуючий суддя першої інстанції – Гулкевич І.З., час ухвалення – не вказано,
місце ухвалення - Львів, дата складання повного тексту – 13.11.2025

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю Футбольний клуб Карпати звернулося до Львівського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень №43898/13-01-07-02, №43916/13-01-07-02, №43912/13-01-07-02 від 15.10.2024.
Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначив, що за результатами проведеної контролюючим органом документальної позапланової виїзної перевірки ТзОВ Футбольний клуб Карпати з питань дотримання вимог податкового законодавства при декларуванні за липень 2024 року від`ємного значення з ПДВ, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету, складено акт від 25.09.2024 №39690/13-01-07-02/4386103, на підставі висновків якого прийнято оскаржувані податкові повідомлення-рішення. Товариство не погоджується з висновками акта перевірки та з оскаржуваними податковими повідомленнями-рішеннями з наступних підстав.
На обґрунтування неправомірності податкового повідомлення-рішення №43898/13-01-07-02 від 15.10.2024, вказує на те, що висновок контролюючого органу про те, що позивачем порушено вимогу п.198.5 ст.198 ПК України, в результаті чого занижено податкові зобов`язання з ПДВ на загальну суму 600000,00 грн, такий не відповідає дійсності, оскільки з моменту ліквідації нематеріальних активів і списання їх з балансу, Товариство втратило можливість отримувати будь-які економічні вигоди від подальшого використання даних нематеріальних активів у власних опеаціях, оскільки їх фактичне використання було офіційно припинено. Податковий орган безпідставно застосував п.198.5 ст.198 ПК України, який регулює порядок оподаткування основних засобів, тоді як у даному випадку йдеться про нематеріальні активи.
Щодо не правомірності податкового повідомлення-рішення №43916/13-01-07-02 від 15.10.2024 зазначає, що податковим органом безпідставно здійснено висновок щодо обов`язку нараховувати податкові зобов`язання на суму 600000,00 грн відповідно, вимога податкового органу стосовно необхідності складати та реєструвати в ЄРПН на цю суму податкові накладні також є безпідставною і незаконною, а саме Товариство не може вважатись особою, котра порушила вимоги п.120.2 ст.120, п.201.10 ст.201 ПКУ.
Щодо податкового повідомлення-рішення №43912/13-01-07-02 від 15.10.2024 зазначає, що висновки відповідача щодо відсутності ділової мети та доцільності господарських операцій купівлі професійних футбольних гравців є безпідставними, протиправними і такими, що не відповідають обставинам справи. Вказує, що ділова мета, якою керувався Клуб при укладенні трансферних контрактів, полягала у покращенні спортивних результатів своїх що, у свою чергу, мало б призвести до отримання економічної вигоди в майбутньому (продаж квитків на матчі, спонсорські угоди, від продажу квитків та атрибутики, від угоди з телетрансляціями, призові кошти за турнірні очки тощо), а також до зростання комерційної вартості клубу в цілому. Вважає безпідставною відмову податкового органу у бюджетному відшкодуванні ПДВ у сумі 9 166 227,00 грн та вказує, що будучи платником ПДВ, Клуб офіційно сплатив продавцям, у яких були придбані права на цих футболістів визначену відповідними договорами суму коштів (трансферну вартість), а ті, будучи самі платниками ПДВ, набули обов`язок перерахувати податок на додану вартість в бюджет.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 13 листопада 2025 року позов задоволено повністю. Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області №43898/13-01-07-02, №43916/13-01-07-02, №43912/13-01-07-02 від 15.10.2024. Стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Футбольний клуб Карпати судовий збір в розмірі 30280,00 грн за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Львівській області.
Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідачем подана апеляційна скарга, в якій зазначає, що під час розгляду справи судом не повно з`ясовано усі обставини справи, не надано вірної оцінки обставинам справи та судове рішення винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права, без урахування обставин, що мають суттєве значення.
Апелянт зазначає, що в ході перевірки встановлено, що згідно трудових контрактів, укладених з футболістами, клуб зобов`язався надавати безоплатне харчування в період проведення навчальних-тренувальних занять і участі в змаганнях.
Перевіркою своєчасності, достовірності і повноти визначення суми податкових зобов`язань та врахування при розрахунку показника рядка 19 Декларації встановлено їх заниження на загальну суму 822 167 грн., що призвело до завищення на цю ж суму показника рядка 19 Декларації.
Оскільки було занижено показники у рядку 4.1 (колонка Б) Декларації на загальну суму ПДВ 822 167 грн. внаслідок не нарахування податкових зобов`язань з ПДВ: на вартість поставлених своїм працівникам продуктів харчування (фруктів, печива, батончиків, йогуртів, тощо) та на вартість списаних нематеріальних активів у зв`язку з неможливістю отримання надалі економічних вигід від його використання.
Перевіркою відображених показників у рядку 4.1 «Нараховано податкових зобов`язань відповідно до пункту 198.5 статті 198 та пункту 199.1 статті 199 Податкового кодексу України за операціями, що оподатковуються за основною ставкою» Декларацій з податку на додану вартість за період з 01.11.2021 по 31.07.2024 на підставі представлених документів до перевірки: оборотно-сальдових відомостей та аналізів по бухгалтерських рахунках, головних книг, договори, контракти, рахунки-фактури, видаткових накладних, банківські документи, первинні документи, тощо встановлено його заниження на загальну суму ПДВ 822 167 грн. в тому числі за серпень 2023 - 10 764 грн., за вересень 2023 - 25 369 грн., за жовтень 2023 - 23 243 грн., за листопад 2023 - 23 047 грн., за січень 2024 - 9 711 грн., за лютий 2024 - 17 901 грн., за березень 2024 - 20 743 грн., за квітень 2024 - 26 739 грн., за травень 2024 - 17 748 грн., за червень 2024 - 111 425 грн., за липень 2024 - 535 477 гривень.
При дослідженні головних книг за період з листопада 2011 року по липень 2024 року, карток та оборотно-сальдових відомостей по рахунку 209 «Інші матеріали», 281 «Товари на складі», 91 «Загальновиробничі витрати», прихідних накладних, актів списання ТМЦ, встановлено, що ТОВ "ФК "КАРПАТИ" у періоді з серпня 2023 року по липень 2024 року закупляло товари продукти харчування.
Звертає увагу суду, що позивач, жодним чином не обґрунтовує неправомірність податкових повідомлень рішень 15.10.2024 року №43898/13-01-07-02, №43916/13-01- 07-02 в частині порушення п. 189.1 ст. 189, п. 198.5 «г» ст. 198 Податкового кодексу України, якими занижено податкове зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму 222 167 грн., що призвело до завищення суми від`ємного значення ПДВ за липень 2024 року на загальну суму 222 167 гривень за продукти харчування.
Вважає, що ТзОВ «ФК «КАРПАТИ» необхідно було нарахувати Податкові зобов`язання відповідно до пункту 198.5 статті 198 Податкового кодексу України та відобразити їх у рядку 4.1 розділу I декларації з податку на додану вартість за відповідні періоди.
Крім того. в ході перевірки встановлено, що в червні-липні 2024 року ТОВ «ФК «Карпати» списано з балансу нематеріальні активи, залишкова вартість яких становила 3 000 000 грн в тому числі червень 2024 - 500 000 грн, липень 2024 - 2 500 000 гривень. Клубом укладено трансферні контракти щодо придбання трансферних (100% спортивних та 100% економічних) прав на використання Футболістів, а саме: футболіста Юрія Романюка, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з ТОВ «ФК «Металіст». Вартість вищезазначених трансферів на постійній основі 100% федеральних та економічних прав на Футболістів, ТОВ «ФК Карпати» оприбутковано по балансовому рахунку 127 «Інші нематеріальні активи» на суму 14 000 000 гривень. ТОВ «ФК «Карпати» згідно виписаних ТОВ «ФК «Металіст» податкових накладних на суму ПДВ 2 800 000,00 грн, включено до складу податкового кредиту за червень 2023 року, що відповідає даним додатку 1 до податкової декларації з податку на додану вартість за період червень 2023 року. ТОВ «ФК «Карпати» достроково розірвано трудові контракти згідно наступних угод: від 28.06.2024 б/н, припинено дію контракту № f-23/73, укладеного між футболістом ОСОБА_3 та Клубом 19.06.2023 достроково, а саме 30.06.2024 року; від 12.07.2024 б/н, припинено дію контракту № f-23/71, укладеного між футболістом ОСОБА_4 та Клубом 19.06.2023 достроково, а саме 12.07.2024 року; від 17.07.2024 б/н, припинено дію контракту № f-23/72, укладеного між футболістом ОСОБА_5 та Клубом 19.06.2023 достроково, а саме 17.07.2024 року.
В бухгалтерському обліку амортизаційні відрахування (рах. 133) становлять 11 000 000 грн, залишкова вартість нематеріальних активів становить - 3 000 000 гривень.
Згідно з визначенням, що наведено у Національному положенні (стандарті) бухгалтерського обліку 8 «Нематеріальні активи», затвердженому наказом Мінфіну від 18.10.1999 р. № 242 (НП(С)БО 8), нематеріальний актив - немонетарний актив, який не має матеріальної форми та може бути ідентифікований.
Пунктом 34 НП(С)БО 8 передбачено, що нематеріальний актив списується з балансу в разі його вибуття внаслідок безоплатної передачі або неможливості отримання підприємством надалі економічних вигід від його використання.
Також вважає, що ТОВ «ФК Карпати» порушено: вимоги п. 198.5 ст. 198 Податкового кодексу України в результаті чого занижено податкові зобов`язання з ПДВ на загальну суму 600 000,00 грн. в тому числі за червень 2024 року в сумі 100 000 грн, липень 2024 - 500 000 грн., що призвело до завищення суми від`ємного значення ПДВ за липень 2024 року на загальну суму 600 000 гривень; п.1201.2 ст.1201, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України - не складено та не зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних зведені податкові накладні за ставкою 20% в періоді: червень 2024 - 100 000 грн., липень 2024 - 500 000 гривень.
Перевіркою достовірності і правильності визначення ТзОВ «ФК «КАРПАТИ» суми від`ємного значення, яка підлягає бюджетному відшкодуванню (показник рядка 20.2 Декларації з податку на додану вартість), за липень 2024 року відмовлено в отриманні заявленої суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку у сумі 9 166 227,00 грн. внаслідок порушення підприємством п.200.1, п.200.4 ст.200 та відповідно до п.200.14 «в» ст.200 Податкового кодексу, зокрема: 1) допущено перевищення над сумою податку, фактично сплаченою у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам товарів/послуг або до Державного бюджету України, у сумі 59 821 грн., а саме: у таблиці 2 додатку № 3 до Податкової декларації з податку на додану вартість за липень 2024 року недостовірно відображено суми податку, фактично сплачені у попередніх та звітному (податкових) періодах постачальникам товарів/послуг, а саме по контрагенту-постачальнику: ТОВ «ФУТБОЛЬНИЙ КЛУБ «ОЛЕКСАНДРІЯ» на загальну суму ПДВ 59 821 гривень.
У складі Податкової декларації з податку на додану вартість подаються передбачені Порядком заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість затверджено наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 № 21, та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 29.01.2016 за № 159/28289 (у разі заповнення даних у відповідних рядках Декларації з податку на додану вартість) (пункт 9 розділу III Порядку № 21).
Згідно з підпунктом 4 пункту 5 розділу V Порядку № 21 платники податку, які відповідно до статті 200 Податкового кодексу мають право на бюджетне відшкодування ПДВ, здійснюють розрахунок бюджетного відшкодування та додають до Декларації з податку на додану вартість Додаток 3 та Заяву про повернення суми бюджетного відшкодування та/або суми коштів на рахунку у системі електронного адміністрування податку на додану вартість та/або врахування реєстраційної суми платника податку, що реорганізується, в обрахунку реєстраційної суми правонаступника (Д4) (додаток 4).
Враховуючи вищенаведене, апелянт зауважує, що відповідно до п.200.1 та п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України ТзОВ «ФК «КАРПАТИ» в зв`язку з недостовірним відображенням сум податку, фактично сплаченого у попередніх та звітному (податкових) періодах постачальникам товарів/послуг, відмовлено у бюджетному відшкодуванні податку на додану вартість на рахунок платника у банку за липень 2024 року в сумі 59 821 гривень.
У таблиці 2 додатка 3 «Розрахунок суми бюджетного відшкодування» (Д3) до Декларації з ПДВ за липень 2024 року ТзОВ «ФК «КАРПАТИ» заявлено суму податку на додану вартість з вартості повного комплексу трансферних (100% спортивних та 100% економічних) прав на використання Футболістів у сумі ПДВ - 9 106 406,00 грн., а саме спортсмена-футболіста: ОСОБА_6 у сумі ПДВ - 400000 грн., Демченка Єгора у сумі ПДВ - 1400000 грн., ОСОБА_7 у сумі ПДВ - 1000000 грн., Пороха Богдана у сумі ПДВ - 100000 грн., Мизюка Олександра у сумі ПДВ - 100000 грн., Підлепенець Євгена у сумі ПДВ - 731333,33 грн., ОСОБА_8 у сумі ПДВ - 318451,56 грн., Костенка Яна у сумі ПДВ - 44029 грн., Чеха Максима у сумі ПДВ - 1218953,33 грн., Бабогло Владислава у сумі ПДВ - 3853459,58 гривень.
Однак, згідно представлених первинних документів для проведення перевірки, встановлено, що станом на 31.07.2024 року розірвано трудові відносини з спортсменами-футболістами, згідно наступних угод: від 28.06.2024 б/н, припинено дію контракту № Ј23/73, укладеного між футболістом ОСОБА_3 та Клубом 19.06.2023 достроково, а саме 30.06.2024 року; від 12.07.2024 б/н, припинено дію контракту № Ј23/71, укладеного між футболістом ОСОБА_4 та Клубом 19.06.2023 достроково, а саме 12.07.2024 року; від 17.07.2024 б/н, припинено дію контракту № Ј23/72, укладеного між футболістом ОСОБА_5 та Клубом 19.06.2023 достроково, а саме 17.07.2024 року; від 05.12.2023 б/н, припинено дію контракту № Ј23/74, укладеного між футболістом ОСОБА_9 та Клубом 19.06.2023 достроково, а саме 06.12.2023 року; припинено дію трансферного контракту (на умовах оренди) від 14.06.2023 б/н, укладеного між футболістом ОСОБА_10 30.06.2024 (період оренди з 19.06.2023 по 30.06.2024).
Відповідно до представлених трудових договорів, укладених з футболістами, перевіркою встановлено, що термін їх використання є обмежений (термін дії договорів становить - 3 роки) та облікової політики підприємства амортизація нематеріальних активів (спортсменів-футболістів) здійснюється за методом прискореного зменшення залишкової вартості.
Апелянт зазначає, що визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. Перевіркою не підтверджено реальність зміни майнового стану платника податків у зв`язку з неодержанням ним доходу від такої для суб`єкта господарювання операції. Розумна економічна причина (ділова мета) - причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності (підпункт 14.1.231 пункту 14.1 ст. 14 Податкового кодексу ).
Право на віднесення сум податку до податкового кредиту, згідно пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу, виникає у разі здійснення операцій, в т.ч. з придбання або виготовлення товарів та послуг. Виходячи з вищенаведеного та визначення господарської діяльності, закріплене у п.п.14.1.36 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу, господарською може бути визнана лише правомірна діяльність платника податку, вчинювана саме з метою одержання доходу, а не з метою одержати дохід шляхом відшкодування ПДВ з бюджету (зменшення сплати поточних платежів по ПДВ за рахунок сформованого податкового кредиту). Отже, намір одержати дохід шляхом відшкодування ПДВ з бюджету не є самостійною діловою метою.
З урахуванням наведеного вважає, що у ТзОВ «ФК «КАРПАТИ» відсутня розумна економічна причина (ділова мета) по операціях з придбання спортсменів-футболістів, оскільки підприємством протягом періоду діяльності вищезазначених футболістів (з червня 2023 по липень 2024) не було отримано економічної вигоди/економічного ефекту (одержання доходу від зазначеної операції, реальної зміни майнового стану підприємства, тобто відсутня економічна доцільність та економічне обґрунтування щодо укладених контрактів/угод з спортсменами-футболістами, тощо). Зміст поняття розумної економічної причини (ділової мети) передбачає обов`язкову спрямованість будь-якої операції платника на отримання позитивного економічного ефекту, тобто на приріст (збереження) активів платника (їх вартість), а так само створення умов для такого приросту (збереження) в майбутньому.
Апелянт висновує, що у розглядуваній ситуації платником не представлено жодних доказів на підтвердження тієї обставини, що позивач намагався зберегти права на футболістів, з якими розірвав дострокового трудові відносини, зокрема, не надано документів, які б підтверджували намагання позивача віддати таких футболістів у оренду, тим самим зберігши права на футболістів чи документів, які б підтверджували виставлення на трансферний ринок гравців, з можливістю заробити грошовий актив на футболістах, які пішли вільними агентами.
З урахуванням наведеного просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким задоволенні позову відмовити.
Позивачем поданий відзив на апеляційну скаргу, суть якого зводиться до того, що рішення суду є законним та обґрунтованим, прийнятим з дотриманням норм процесуального права, при повному та всебічному з`ясуванні судом обставин, що мають значення для справи, доведеністю обставин, що мають значення для справи. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.
Представник відповідача в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримала з підстав зазначених у скарзі та просила рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.
Представник позивача проти апеляційної скарги заперечив, просив скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.
Судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Футбольний клуб «Карпати» зареєстровано в Єдиному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань з присвоєнням коду ЄДРПОУ 43868103.
ТОВ Футбольний клуб Карпати було укладено трансферні контракти з метою отримання економічних та спортивних прав на гравців, що підтверджується долученими до матеріалів справи трансферними контрактами, актами про надання послуг, платіжними інструкціями та податковими накладними.
Серед контрагентів виступали:
- ТОВ Футбольний клуб Металіст, у якого ТОВ Футбольний клуб Карпати придбало комплекс трансферних (100% спортивних та 100% економічних) прав футболіста ОСОБА_6 , повний комплекс трансферних (100% спортивних та 100% економічних) прав футболіста ОСОБА_4 , повний комплекс трансферних (100% спортивних та 100% економічних) прав футболіста Картушова Єгора, (100% спортивних та 100% економічних) прав футболіста ОСОБА_11 , 100% спортивних прав на тимчасове використання праці футболіста Порох Богдана, Мизюк Олександра;
-Комунальне підприємство Міський Футбольний клуб Металург, у якого ТОВ Футбольний клуб Карпати придбало комплекс трансферних (100% спортивних та 100% економічних) прав футболіста Веляк Богдана;
-ПАТ Футбольний клуб Шахтар (Донецьк) передав ТОВ Футбольний клуб Карпати право на реєстрацію футболіста Чеха Максима в змаганнях, що проводяться під егідою УАФ і УЄФА;
-у ТОВ Футбольний клуб Олександрія у якого ТОВ Футбольний клуб Карпати придбало повний комплекс трансферних (100% спортивних та 100% економічних) прав на використання футболіста Бабогло Владислава;
- ТОВ Футбольний клуб Карпати здійснило виплату компенсації на користь ТОВ Спортивний клуб Полтава за підготовку спортсмена футболіста-професіонала Костенка Яна.
Судом встановлено, що Головним управлінням ДПС у Львівській області було проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ Футбольний клуб Карпати з питань дотримання податкового законодавства при декларуванні за липень 2024 року від`ємного значення з податку на додану вартість у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету, за результатами якої складено акт від 25.09.2024 №3969/13-01-07-02/43868103.
Перевіркою встановлено порушення:
пунктів 200.1, 200.4 та відповідно до п.200.14 в ст.200 Податкового кодексу України виявлено відсутність права на отримання бюджетного відшкодування за липень 2024 року та відсутність права на врахування такої суми від`ємного значення при наданні бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банках у розмірі 9 166 227 грн;
пунктів 189.1 ст.189, п.198.5 ст.198, абзацу 11 п.201.4 ст.201 Податкового кодексу України, підприємством завищене від`ємне значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на загальну суму 822 167 грн, в тому числі за липень 2024 року у сумі 822 167 грн;
пунктів 120.1.2, ст.120.1, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України не складено та не зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних зведені податкові накладні за ставкою 20% в період : серпень 2023-10764 грн., січень 2024 -9711 грн., лютий 2024-17901 грн., березень 2024 20743 грн., квітень 2024-26739 грн., травень 2024-17748 грн., червень 2024-111425 грн., липень 20240535477 грн.
На підставі акта від 25.09.2024 №3969/13-01-07-02/43868103 відповідачем прийнято податкові повідомлення-рішення від 15.10.2024 :
№43898/13-01-07-02 яким встановлено порушення п.189.1 ст.189, п.198.5 ст.198, абзацу 11 п.201.4 ст.201 Податкового кодексу України та зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість на загальну суму 822 167,00 грн;
№43916/13-01-07-02, яким встановлено відсутність складання та реєстрації протягом граничного строку, передбаченого статтею 201 Податкового кодексу України податкових накладних/розрахунків коригування на суму ПДВ 822 167,00 грн та накладено штраф у розмірі 35718,75 грн;
№43912/13-01-07-02, яким встановлено порушення п.200.1 п.200.4. ст.200 та відповідно п.200.14 в ст.200 Податкового кодексу України виявлено відсутність права на отримання бюджетного відшкодування за липень 2024 року та відсутність права на врахування такої суми від`ємного значення при наданні бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку, в розмірі 9 166 227 грн.
Вважаючи прийняті відповідачем рішення №43898/13-01-07-02, №43916/13-01-07-02, №43912/13-01-07-02 від 15.10.2024 протиправними, позивач звернувся до суду із даним позовом про їх скасування.
Суд першої інстанції позов задовольнив з тих підстав, що позивач, будучи платником ПДВ офіційно сплатив клубам, у яких він придбав права на футболістів визначену відповідними договорами суму коштів (трансферну вартість, компенсацію за підготовку, виплати за механізмом солідарності); клубами, яким позивач сплатив відповідні суми коштів, і котрі самі є платниками ПДВ, було складено податкові накладні та зареєстровано їх в ЄРПН; контрагенти позивача набули обов`язок перерахувати цей податок на додану вартість в бюджет, а позивач набув право на його бюджетне відшкодування.
Також суд першої інстанції виснував, що з моменту припинення дії трудових контрактів і, як наслідок, списання вищезгаданих нематеріальних активів з балансу ТОВ ФК Карпати, платник податку припинив використовувати ці активи у будь-яких власних операціях, в тому числі і таких, що не відносяться до його господарської діяльності, тому застосування податковим органом положень п.198.5 ст.198 Податкового кодексу України є безпідставним.
Крім цього, щодо оскарження позивачем податкових повідомлень - рішень в цілому, попри визнання в частині сум грошових зобов`язань, суд першої інстанції виснував, що оскільки сума, яка прописана в оскаржуваному повідомленні-рішенні в цілому є не правильною, і ця помилка відповідача у розрахунку не дає можливості виділити правомірну частину від протиправної без втрати документом своєї цілісності, суд першої інстанції дійшов висновку, що це є підставою для скасування такого рішення в цілому.
Апеляційний суд частково погоджується із висновками суду першої інстанції з огляду на таке.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулюються Податковим кодексом України (далі - Податковий кодекс).
Щодо податкового повідомлення-рішення від 15.10.2024 №43912/13-01-07-02.
Згідно до підпункту 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.
Згідно до підпункту 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.
Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. Здійснення господарської операції і власне її результат підлягають відображенню в бухгалтерському обліку. За відсутності факту поставки товарів, відповідні суми не можуть враховуватись у податковому обліку, навіть за наявності формально складених первинних документів або сплати грошових коштів.
Відповідно до підпункту 14.1.181. пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу податковий кредит сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду.
Відповідно до підпункту «а» пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів та послуг.
Відповідно до пункту 198.3. статті 198 Податкового кодексу нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні засоби почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
Відповідно до пункту 198.6. статті 198 Податкового кодексу не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в ЄРПН податковими накладними.
Відповідно до пункту 198.6. статті198 Податкового кодексу податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Відповідно до пункту 201.10. статті 201 Податкового кодексу при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в ЄРПН платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження».
Таким чином, за загальним правилом до податкового кредиту відносяться суми ПДВ, сплачені/нараховані, зокрема, в разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів, послуг, необоротних активів (підпункти «а» та «б» пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу), а основним критерієм для віднесення суми сплаченого ПДВ до податкового кредиту є реєстрація платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, податкових накладних в ЄРПН.
Водночас нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари, послуги, основні засоби почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду (пункт 198.3 статті 198 Податкового кодексу).
Податковий орган відмовив ТОВ ФК Карпати в отриманні заявленої суми бюджетного відшкодування ПДВ на рахунок платника у банку згідно з Декларацією за липень 2024 року в сумі 9 106 406, 00 грн., мотивуючи це відсутністю, на його думку, розумної економічної причини (ділової мети) по операціях з придбання спортсменів футболістів.
Також Відповідачем було встановлено факт перевищення над сумою податку фактично сплаченою у попередніх та звітному податкових періодах постачальником товарів/послуг або до Державного бюджету у сумі 59 821,00 грн., а саме по контрагенту-постачальнику ТОВ ФК Олександрія на суму ПДВ 59 821,00 грн.
У зв`язку з цим, відповідач, із посиланням на п.200.14 в ст.200 ПКУ відмовив позивачу в отриманні заявленої суми бюджетного відшкодування ПДВ на рахунок платника у банку згідно з Декларацією за липень 2024 року на загальну суму 9 166 227, 00 грн.
Доводи апелянта зводяться до того, що у Футбольного клубу «КАРПАТИ», наче б то, не існувало ділової мети на придбання прав на футболістів.
Апеляційний суд в цій частині погоджується із висновками суду першої інстанції про необґрунтованість таки висновків відповідача та зауважує наступне.
Відповідно до положень статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-XIV (далі Закон № 996-XIV), господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів, зобов`язань, власному капіталі, доходах або витратах суб`єкта господарювання.
Трансферний перехід (придбання футбольним клубом гравця), а так само компенсація за підготовку футболіста, є господарською операцією, оскільки це подія, яка викликає зміни в структурі активів футбольного клубу покупця, оскільки відбувається придбання додаткового нематеріального активу, а також відбуваються зміни у власному капіталі та витратах цього клубу.
Розумна економічна причина (ділова мета) - причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності ( пп. 14.1.231. статті 14 Податкового кодексу України).
Економічний ефект, зокрема, але не виключно, передбачає приріст (збереження) активів платника податків та/або їх вартості, а так само створення умов для такого приросту (збереження) в майбутньому. Відтак, основною ознакою наявності ділової мети є виключно «намір» платника податків одержати економічний ефект. Тобто, ознакою ділової мети у результаті господарської діяльності є не економічний ефект як такий, а лише прагнення (намір) його отримати. Відсутність же негайного економічного ефекту (якщо таке трапиться) не означає відсутності у платника податку наміру на його отримання.
З огляду на специфіку діяльності футбольних клубів, ділова мета при придбанні тим чи іншим клубом прав на футболіста полягає насамперед в отриманні спортивного результату (основна господарська мета футбольного клубу), адже у такому разі футбольний клуб набуває право заявити футболіста у свій склад для участі в офіційних змаганнях (чемпіонат, кубок), що прямо впливає на спортивні результати, а отже на дохід від телевізійних прав, квитків, спонсорів та преміальних від організаторів змагань. Тобто трансфер - це інвестиція в покращення конкурентоспроможності клубу.
Окрім того, внаслідок трансферу формуються нематеріальні активи, і оскільки право на використання гравця є нематеріальним активом, який має вартість, та відображається в балансі, клуб може надалі відчужити це право (продати гравця іншому клубу) і отримати дохід у майбутньому. При цьому, у разі відносно недорогого придбання клубом прав на певного перспективного гравця та його «розвитку» спортивно, клуб може у подальшому продати його значно дорожче, що призведе до отримання економічної вигоди у майбутньому. Також, трансфер призводить до зростання комерційної вартості клубу в цілому, адже, вдало придбані клубом хороші або просто відомі гравці приваблюють спонсорів, підвищують вартість реклами, збільшують продажі атрибутики, квитків, абонементів, а також збільшують шанси на впізнаваність клубу на міжнародному ринку.
Тобто, зміст поняття розумної економічної причини (ділової мети) передбачає спрямованість будь-якої операції платника податків на отримання позитивного економічного ефекту.
Водночас не виключено, що при здійсненні платником податку господарської діяльності можливі в тому числі і збиткові операції.
Апеляційний суд зауважує, що «Ділова мета» - є категорією оціночною та суб`єктивною. 
Також специфічною є і діяльність футбольного клубу.
Суд першої інстанції вірно зауважив, що основною діяльністю будь-якого футбольного клубу є участь у футбольних змаганнях, що охоплює тренування, підготовку гравців та досягнення перемоги у матчах для здобуття титулів. 
Також окрім самого футболу, діяльність клубу включає роботу тренерського штабу, менеджменту, медичного персоналу та створення матеріально-технічної бази для досягнення спортивних результатів.
Усі, без виключення, «придбані» Позивачем футболісти становлять єдиний колектив (команду) ФК «Карпати», яка, як суб`єкт, бере участь у футбольних змаганнях. Тобто, окремо взятий футболіст чи тренер сам по собі не створює для позивача економічний ефект. Такий ефект створює уся футбольна команда як єдиний колектив, а не окремі її гравці. Тому дохід отримує ТзОВ ФК «Карпати» як юридична особа, використовуючи придбані Клубом права на цих футболістів.
Апелянт вказує на те, що у Футбольного клубу «Карпати» не існувало ділової мети в придбаннях футболістів, оскільки період перебування придбаного гравця у команді коротким, проте апеляційний суд вважає такі твердження необґрунтованими з огляду на наступне. 
Судом встановлено, що Клуб сплатив продавцям за трансферними контрактами, трансферну вартісь придбаних прав на футболістів професіоналів, на загальну суму 45 831 135, 00 грн. (у тому числі ПДВ 9 166 227, 00 грн.)
Продавці за трансферними контрактами набули обов`язок перерахувати суму сплаченого Позивачем податку на додану вартість (в розмірі 9 166 227, 00 грн.) в бюджет, натомість Позивач набув право віднести сплачену ним суму ПДВ до податкового кредиту, за умови складення та реєстрації платниками податку, які здійснили операції з постачання товарів/послуг, податкових накладних в ЄРПН.
Продавцями за вищезгаданими трансферними контрактами відповідні податкові накладні було складено та зареєстровано в ЄРПН.
Отже, реальний економічний ефект від діяльності футбольної команди ФК Карпати, яку становлять усі, без виключення, придбані Клубом за трансферними контрактами футболісти, є присутнім.
Як уже зазначалось вище, між Позивачем та кількома професійними футбольними клубами було укладено ряд трансферних контрактів, згідно із якими Позивач придбав права на наступних футболістів-професіоналів : ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 та ОСОБА_21 . При цьому, щодо футболістів : ОСОБА_15 та ОСОБА_16 були укладені трансферні контракти на оренду. Зі всіма цими футболістами було укладено трудові угоди, при цьому, з трьома із них ( ОСОБА_22 , ОСОБА_23 та ОСОБА_24 ) відповідні трудові угоди у подальшому були достроково розірвані, а з ОСОБА_25 та ОСОБА_26 трудові угоди були розірвані у зв`язку із закінченням терміну оренди.
Апелянт заважує, що у цих операціях у Позивача була відсутня розумна економічна причина (ділова мета), а тому, податковий орган правомірно відмовив платнику податків у відшкодуванні офіційно сплаченої ним за цими трансферними операціями суми ПДВ.
Водночас наведені вище висновки суду апеляційний суд вважає необґрунтованими та погоджується із висновками суду першої інстанції про те, що при укладенні Позивачем контрактів із вищезгаданими футболістами, ділова мета, якою керувався Клуб, виражалась у придбанні перспективних (на момент такого придбання) гравців які, на думку тренерського штабу, мали б підсилити гру команди що, у свою чергу, у довгостроковій перспективі повинно було б призвести до економічного ефекту у вигляді отримання ФК Карпати додаткових доходів від продажу квитків на матчі, від спонсорських угод, від продажу товарів, від угоди з телетрансляціями, а також призові кошти за турнірні очки, кошти від трансферів гравців тощо. 
Разом тим, я уже зазначалось вище, завжди присутній ризик того, що футболіст, якого придбав Клуб, може з часом невиправдати надій тренера або не відповідати новій стратегії гри, яка впроваджуватиметься у команді, або поступатись у класі іншим гравцям чи взагалі втратити фізичну форму тощо. 
Зокрема дострокове розірвання трудових угод із трьома футболістами було зумовлене тим, що тренерський штаб вирішив, що ці футболісти не відповідають рівню гри, яку повинна демонструвати команда, і тому, було вирішено припинити подальшу співпрацю із цими гравцями.
Суд першої інстанції правильно виснував, що намір, із яким футбольний клуб «КАРПАТИ» придбав права на футболістів не перебуває у причинно-наслідковому зв`язку із подальшими діями клубу стосовно визначення способу подальшої спортивного розвитку відповідного футболіста.
Вказане зумовлює висновок суду, що економічна причина (ділова мета) придбання позивачем прав на футболістів була присутня, і виражається вона у намірі клубу отримати від такого придбання економічну вигоду у майбутньому.
Колегія суддів також зазначає, що ФК «КАРПАТИ» є командою української прем`єр-ліги, є загальновідомим фактом.
Реальний економічний ефект від діяльності футбольної команди становлять усі, без виключення, придбані Клубом за трансферними контрактами футболісти та головний тренер.
Колегія суддів погоджується із доводами позивача, що користь, яку гравець приносить команді не вимірюється забитими ним голами. Так, зокрема, воротар і тренер взагалі голів не забивають, однак, вони є цінними для команди за іншими своїми якостями.
Вказане зумовлює висновок суду, що економічна причина (ділова мета) придбання позивачем прав на футболістів була присутня, і виражається вона у намірі клубу отримати від такого придбання економічну вигоду у майбутньому.
Усі прибутки клубу залежать виключно від якості гри усієї футбольної команди «КАРПАТИ», як єдиного колективу, а не від спортивних навичок окремо взятого гравця. Години проведені футболістом на полі, а також травми чи кількість голів, забитих «придбаними» клубом футболістами, жодним чином не заперечують наміри клубу щодо отримання економічного ефекту, які мали місце при придбанні прав на цих гравців під час укладення трансферних контрактів. 
Крім цього, для забезпечення досягнення поставлених перед командою цілей позивач як професійний футбольний клуб, повинен мати у своєму складі таку чисельність гравців, яка б дозволяла тренерам проводити, у разі потреби, рівноцінні заміни, і загалом давала б можливість експериментувати зі складом команди без втрати якості гри. Тобто, об`єктивно, у професійного футбольного клубу, який ставить перед собою амбітні цілі, завжди повинен бути надлишок футболістів.
Апеляційний суд повторно звертає увагу на положення підпункту 14.1.231 пункту 14.1 статті 14 ПК України, яким передбачено, що розумна економічна причина (ділова мета) - причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності.
Економічний ефект, зокрема, але не виключно, передбачає приріст (збереження) активів платника податків та/або їх вартості, а так само створення умов для такого приросту (збереження) в майбутньому.
Тобто, ключовою ознакою ділової мети є намір платника одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності, який передбачає приріст (збереження) активів платника та/або їх вартості, а так само створення умов для такого приросту (збереження) у майбутньому.
Водночас, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що питання доцільності економічних рішень платника та питання ефективності використання платником власного капіталу, а також оцінка витрат платника у світлі їх доцільності та раціональності не належить до повноважень податкового органу. 
Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 28.01.2025 р. у справі № 160/19323/23.
Суд першої інстанції вірно зауважив, що сайт Transfermarkt - це німецький сайт на футбольну тематику, який використовується журналістами, клубами та фанатами як джерело статистики і прогнозів. Жодної офіційної інформації про ринкову вартість гравців даний сайт не містить. Уся інформація, яка розміщена на цьому сайті і яка стосується вартості того чи іншого гравця, це або оціночна (прогнозована) вартість, або статистична інформація про ціну, за якою відбувся останній офіційний трансферний перехід такого гравця з одного клубу до іншого.
Узагальнюючи наведене у сукупності та взаємозв`язку, апеляційний суд також зауважує, що податковим органом не наведено переконливих доводів, що ґрунтуються на об`єктивній інформації та спростовують факти «придбання» футболістів та тренера поза межами діяльності, спрямованої на отримання економічного ефекту та, що поведінка позивача була спрямована на незаконне отримання податкової вигоди, або, спірні операції (трансферні контракти) позбавлені господарської мети та обумовлені лише зменшенням податкового навантаження у зв`язку із фіктивністю таких, а також того, що спірні операції перебувають поза межами правового поля.
З огляду на все вищевикладене, суд приходить до висновку, що оскільки позивач, будучи платником ПДВ, офіційно сплатив клубам, у яких він придбав права на футболістів визначену відповідними договорами суму коштів (трансферну вартість, компенсацію за підготовку), і при цьому клуби, яким позивач сплатив кошти, будучи самі платниками ПДВ, набули обов`язок перерахувати цей податок на додану вартість в бюджет, а відповідні податкові накладні було ними складено та зареєстровано в ЄРПН, відповідно позивач набув право віднести сплачену ним суму ПДВ до податкового кредиту і, відповідно до положень підпункту 14.1.181. пункту 14.1. ст.14, підпункту а пункту 198.1 статті 198, пункту 198.6. статті 198 та пункту 201.10. статті 201 Податкового кодексу, набув визначене законом право на бюджетне відшкодування сплачено ним ПДВ.
Також вірними висновки суду першої інстанції щодо оскарження позивачем податкового повідомлення-рішення від 15.10.2024 № 43912/13-01-07-02 в цілому, попри визнання правомірності відмови в отриманні бюджетного відшкодування ПДВ на суму 59 821,00 грн.
Аналіз змісту податкового повідомлення-рішення від 15.10.2024 № 43912/13-01-07-02 свідчить про те, що таке містить висновок про відсутність у ТОВ ФК Карпати права на отримання бюджетного відшкодування за липень 2024 року та відсутність права на врахування такої суми від`ємного значення при наданні бюджетного відшкодування ПДВ в розмірі 9 166 227,00 грн.
Тобто, вказана у податковому повідомленні-рішенні від 15.10.2024 № 43912/13-01-07-02 єдина сума 9 166 227,00 грн складається із оспорюваної суми 9 106 406,00 грн та неоспорюваної частини 59 821,00 грн.
Оскільки сума, яка прописана в оскаржуваному повідомленні-рішенні в цілому є не правильною, і ця помилка відповідача у розрахунку не дає можливості виділити правомірну частину від протиправної без втрати документом своєї цілісності, суд приходить до висновку, що це є підставою для скасування такого рішення в цілому, що узгоджується із правовою позицією Верховного Суду у справі № 260/433/19.
Суд першої інстанції правильно зауважив, що скасування оскаржуваного податкового повідомлення-рішення в частині правильно нарахованої суми зобов`язання зумовлено виключно неправильно зробленим податковим органом розрахунку загальної суми зобов`язання, який може бути виправлений шляхом винесення контролюючим органом нового податкового повідомлення-рішення.
Щодо податкового повідомлення-рішення від 15.10.2024 №43898/13-01-07-02.
Перевіркою своєчасності, достовірності і повноти визначення суми податкових зобов`язань та врахування при розрахунку показника рядка 19 Декларації (рядок 9, колонка Б) встановлено їх заниження на загальну суму 822 167 грн, в тому числі за серпень 2023 - 10 764 грн., за вересень 2023 - 9711 грн., за жовтень 2023 - 23 243 грн., за листопад 2023 - 23 047 грн., за січень 82024 - 9711 грн., за лютий 2024 - 17901 грн., за березень 2024 - 20 743 грн., за квітень 2024 - 26 739 грн., за травень 2024 - 17 748 грн., за червень 2024 - 111 425 грн., за липень 2024 - 535 477 грн., що привело до завищення на цю ж суму показника рядка 19 Декларації.
Податковий орган дійшов до висновку, що позивачем на порушення п.189.1 ст.189, 198.5 ст.198, абзацу 11 п.201.4 ст.201 Податкового кодексу України було занижено податкове зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму 222 167 грн. внаслідок не нарахування податкового зобов`язання на вартість продуктів, використаних для харчування працівників клубу, що призвело до завищення суми від`ємного значення ПДВ за липень 2024 року на загальну суму 222 167, 00 грн.
Також, податковий орган вважає, що Позивачем було порушено вимоги п.198.5 ст. 198 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податкові зобов`язання з ПДВ на загальну суму 600 000, 00 грн., в тому числі за червень 2024 року в сумі 100 000, 00 грн., липень 2024 року - 500 000, 00 грн. внаслідок не нарахування податкового зобов`язання на вартість списаних нематеріальних активів, що призвело до завищення суми від`ємного значення ПДВ за липень 2024 року на загальну суму 600 000, 00 грн.
Позивач не погоджується лише із сумою податкового зобов`язання у розмірі 600 000, 00 грн., яка відображена в оскаржуваному податковому повідомленні-рішенні № 43898/13-01-07-02 від 15.10.2024 року, як частина від загальної суми (822 167, 00 грн.).
Перевіркою було встановлено та не заперечується позивачем, що між ТОВ Футбольний клуб Карпати та ТОВ Футбольний клуб Металіст було укладено трансферні контракти, якими визначено порядок, терміни і умови переходу (трансферу) футболіста-професіонала з передаючого клубу до приймаючого клубу, а саме:
-трансферний контракт б/н віл 14.06.2023, про перехід футболіста-професіонала Юрія Романюка. Трансферна вартість : 2 400 000. 00 грн. (в т.ч. ПДВ 400 000, 00 грн.) Акт надання послуг: №20 від 19.06.2023. Податкова накладна №3 від 19.06.2023, зареєстрована в ЄРПН : 03.07.2023.;
-трансферний контракт б/н від 14.06.2023, про перехід футболіста-професіонала Єгора Демченко. Трансферна вартість : 8 400 000, 00 грн. (в т.ч. ПДВ 1 400 000, 00 грн.) Акт надання послуг : №21 від 19.06.2023. Податкова накладна №4 від 19.06.2023., зареєстрована в ЄРПН : 11.07.2023.;
-трансферний контракт б/н від 14.06.2023, про перехід футболіста-професіонала Єгора Картушова. Трансферна вартість : 6 000 000, 00 грн. (в т.ч. ПДВ І 000 000, 00 грн.). Акт надання послуг : №19 від 19.06.2023. Податкова накладна №5 від 19.06.2023., зареєстрована в ЄРПН : 12.07.2023.
Суд зазначає, що нематеріальний актив це немонетарний актив, який не має матеріальної форми та може бути ідентифікований (8 Нематеріальні активи).
Вищевказані трансферні контракти є нематеріальними активами клубу, які використовуються у його господарській діяльності.
Вартість вищевказаних трансферів ТОВ ФК Карпати оприбуткувало по балансовому рахунку 127 Інші нематеріальні активи на суму 14 000 000. 00 грн.
Позивачем суму ПДВ у розмірі 2 800 000, 00 грн. було включено до податкового кредиту.
В подальшому, трудові відносини із трьома футболістами були припинені: Дію трудового контракту №f-23/73, укладеного між ТОВ ФК Металіст, ТОВ ФК Карпати та футболістом Юрієм Романюком, припинено з 30.06.2024. Дію трудового контракту №f-23/71, укладеного між ТОВ ФК Металіст, ТОВ ФК Карпати та футболістом Єгором Демченко, припинено з 12.07.2024. Дію трудового контракту №f-23/72, укладеного між ТОВ ФК Металіст, ТОВ ФК Карпати та футболістом Єгором Картушовим, припинено з 17.07.2024. На момент припинення дії вищезгаданих контрактів, в бухгалтерському обліку ТОВ ФК Карпати амортизаційні відрахування (рах.133) становили 11 000 000. 00 грн., а залишкова вартість нематеріальних активів становила 3 000 000, 00 грн.
Позивач зазначає, що з моменту ліквідації вищезгаданих нематеріальних активів і списання їх з балансу відповідно до п.34 НП(С)БО 8, він втратив можливість отримувати будь-які економічні вигоди від подальшого використання даних нематеріальних активів у власних операціях, оскільки їх фактичне використання було офіційно припинено.
Натомість Відповідач вважає, що відповідно до вимог п.198.5 ст.198 Податкового кодексу України, при списанні цих матеріальних активів на суму їх залишкової балансової вартості Позивачу, слід було нарахувати податкові зобов`язання у розмірі 20%.
Згідно пункту 189.1 статті 189 Податкового кодексу України, у разі здійснення операцій відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу база оподаткування за необоротними активами визначається виходячи з балансової (залишкової) вартості, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), а за товарами/послугами - виходячи з вартості їх придбання.
Платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами, придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу) ( підпункт «г» пункту 198.5 статті 198 Податкового кодексу України).
Пунктом 189.9. статті 189 ПК України визначено, що у разі якщо основні виробничі або невиробничі засоби ліквідуються за самостійним рішенням платника податку, така ліквідація для цілей оподаткування розглядається як постачання таких основних виробничих або невиробничих засобів за звичайними цінами, але не нижче балансової вартості на момент ліквідації.
Внаслідок дострокового припинення дії трудових контрактів, укладених між Позивачем та трьома гравцями Клубу, Позивач, відповідно, припинив будь-яке використання цих нематеріальних активів (прав на футболістів) у власній діяльності.
Отже, з моменту ліквідації вищезгаданих нематеріальних активів і списання їх з балансу відповідно до п.34 НП(С)БО 8, Позивач втратив можливість отримувати будь які економічні вигоди від подальшого використання даних нематеріальних активів у власних операціях, оскільки їх фактичне використання було офіційно припинено.
З урахуванням наведеного, суд першої інстанції вірно виснував, що оскільки з моменту припинення дії трудових контрактів і, як наслідок, списання вищезгаданих нематеріальних активів з балансу ТОВ ФК Карпати, платник податку припинив використовувати ці активи у будь-яких власних операціях, в тому числі і таких, що не відносяться до його господарської діяльності, тому застосування податковим органом положень п.198.5 ст.198 Податкового кодексу України є безпідставним.
Водночас колегія суддів зазначає наступне.
Стосовно оскарження позивачем податкового повідомлення-рішення від 15.10.2024 за №43898/13-01-07-02 в цілому, попри визнання правомірності щодо заниження податку на додану вартість на суму 222 167,00 грн, апеляційний суд зазначає наступне.
Сума, яка прописана у даному податковому повідомленні-рішенні (822 167, 00 грн.) складається із двох сум 222167,00 грн. та 600000,00 грн.
Сума заниженого податкового зобов`язання з ПДВ у розмірі 222 167, 00 грн. виникла внаслідок ненарахування Позивачем податкового зобов`язання на вартість продуктів, використаних ним для харчування працівників клубу, що призвело до завищення на цю суму від`ємного значення ПДВ за липень 2024 року;
Отже, наведене спростовує висновок суду першої інстанції про неможливість виділити правомірну частину від протиправної без втрати документом своєї цілісності.
Вказана сума 222 167,00 грн відображена в Акті перевірки, підтверджена документально й не була спростована жодним доказом позивача, тому позовній вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.
Щодо податкового повідомлення-рішення від 15.10.2024 №43898/13-01-07-02.
Відповідно до Акту перевірки, податковий орган дійшов висновку, що позивачем було занижено податкове зобов`язання на загальну суму 822 167 грн., в тому числі за серпень 2023 - 10 764 грн., за вересень 2023 - 9 711 грн., за жовтень 2023 - 23 243 грн., за листопад 2023 - 23 047 грн., за січень 2024 - 9711 грн., за лютий 2024 - 17 901 грн., за березень 2024 - 20 743 грн., за квітень 2024 - 26 739 грн., за травень 2024 - 17 748 грн., за червень 2024 - 111 425 грн., за липень 2024 - 535 477 грн.
Відповідач вважає, що позивачем порушено вимоги п.120.1.2 ст.120, п.201.1, п.201.10 ст.201 ПКУ, які виражаються у нескладанні та нереєстрації ним податкових накладних в ЄРПН за серпень 2023 - 10764 грн., за вересень 2023 - 9711 грн., за жовтень 2023 - 23243 грн., за листопад 2023 - 23047 грн., за січень 2024-. 9711 грн., за лютий 2024 - 7901 грн., за березень 2024 - 20743 грн., за квітень 2024 -- 26739 грн., за травень 2024 - 17748 грн., за червень 2024 - 111425 грн., за липень 2024 - 535477 грн.
Керуючись такими висновками, податковий орган застосував до позивача штрафні санкції, які передбачені п.120.2 ст. 120.1 ПКУ, на загальну суму 35 718, 75 грн.
Такий висновок податкового органу є безпідставним, оскільки як встановлено судом вище, у позивача не було обов`язку нараховувати податкові зобов`язання на суму 600 000,00 грн відповідно, вимога щодо складання та реєстрування в ЄРПН на цю суму податкових накладні також є безпідставною.
З урахуванням наведеного суд першої інстанції вірно виснував, що податкове повідомлення-рішення від 15.10.2024 №43898/13-01-07-02 підлягає скасуванню.
Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 
Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Перевіривши правомірність прийнятих відповідачем рішень згідно до вимог ч. 2 ст. 2 вказаного Кодексу, суд приходить до висновку, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення ГУ ДПС у Львівській області від 15.10.2024 р. № №43912/13-01-07-02 та 43916/13-01-07-02 вказаним вище критеріям не відповідають, тому є протиправними та підлягають скасуванню, а адміністративний в цій частині задоволенню з наведених вище підстав.
Натомість податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Львівській області від 15.10.2024 р. №43898/13-01-07-02 від 15.10.2024 на суму 600000,00 грн. підлягає скасуванню та позовні вимоги задоволенню в цій частині, а на суму 222167, 00 грн. позовні вимоги задоволенню не підлягають. 
Судом апеляційної інстанції також враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Вказані вище обставини є безумовною підставою для скасування рішення суду першої інстанції в частині позовних вимог.
Відповідно до ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. 
Відповідно до ч. 1 ст. 315 КАС України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвали нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції задовольняючи позов повністю, допустив невідповідність своїх висновків обставинам справи, що відповідно до приписів ст. 317 КАС України є підставою для скасування судового рішення в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення ГУ ДПС у Львівській області №43898/13-01-07-02 від 15.10.2024 на суму 222167,00 грн та прийняття нової постанови про відмову у задоволенні позову в цій частині.
Керуючись статтями 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,- 

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області задовольнити частково. 
Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 13 листопада 2025 року у справі №380/22117/24 скасувати в частині визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення ГУ ДПС у Львівській області №43898/13-01-07-02 від 15.10.2024 на суму 222167 грн та в цій частині ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.
В решті рішення суду залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до
Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя	 	З. М. Матковська 	
судді	 	В. В. Гуляк 	
 	 	Н. В. Ільчишин 	
Повний текст постанови складений та підписаний 19.03.2026 р. у зв`язку із перебуванням судді Ільчишин Н.В. у відпустці з 04.03.2026 р. 18.03.2026 р. включно.