П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 815/6667/17	

Перша інстанція: суддя Потоцька Н.В.,

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі: 
Головуючого: Градовського Ю.М.
суддів: Бітова А.І.,
Єщенка О.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 4 лютого 2026р. про прийняття звіту про виконання рішення по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Затоківської селищної ради, третя особа: ОСОБА_2 , про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, про визнання дій протиправними та скасування розпоряджень про проведення службового розслідування та припинення повноважень виконуючого обов`язки керуючого справами виконавчого комітету Затоківської селищної ради, стягнення матеріальної шкоди та відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И Л А:
У грудні 2017р. ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Затоківської селищної ради, третя особа: ОСОБА_2 , про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, про визнання дій протиправними та скасування розпоряджень, стягнення матеріальної шкоди та відшкодування моральної шкоди.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 12 березня 2018р. відмовлено у задоволенні адміністративного позову.
Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 19 червня 2018р. скасовано рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12 березня 2018р., з ухваленням у справі нового рішення про часткове задоволення позову, яким:
- визнано протиправним та скасовано розпорядження Затоківського селищного голови №68-к від 7 грудня 2017р. «Про припинення повноважень виконуючого обов`язки керуючого справами виконавчого комітету Затоківської селищної ради»;
- визнано протиправним та скасовано рішення тимчасової дисциплінарної комісії від 13 грудня 2017р. «Про накладення дисциплінарного стягнення на виконуючого обов`язки керуючого справами виконавчого комітету Затоківської селищної ради»;
- поновлено ОСОБА_1 на службі в Затоківській селищній раді Білгород- Дністровської міської ради Одеської області на посаді виконуючого обов`язки керуючого справами виконавчого комітету з 15 грудня 2017р.;
- стягнуто із Затоківської селищної ради Білгород-Дністровської міської ради Одеської області середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 15 грудня 2017р. по 19 червня 2018р., в сумі 58 582,5грн, з вирахуванням з вказаної суми належних до сплати податків та зборів.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 25 травня 2020р. задоволено заяву ОСОБА_1 щодо встановлення судового контролю у даній справі та зобов`язано Затоківську селищну раду Білгород-Дністровської міської ради Одеської області подати до суду звіт про виконання рішення суду у місячний строк з дня набрання законної сили ухвалою суду.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 13 березня 2024р. замінено боржника у виконавчому провадженні №56852779, з примусового виконання виконавчого листа №815/6667/17 з Затоківської селищної ради Білгород-Дністровської міськради на Кароліно-Бугазьку сільську раду Білгород-Дністровського району Одеської області.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2024р., з урахуванням заміни сторони на правонаступника, встановлено судовий контроль за виконанням судового рішення, шляхом зобов`язання Кароліно-Бугазької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області подати до суду у місячний строк звіт про виконання рішення суду.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 21 березня 2025р. частково задоволено заяву ОСОБА_1 від 4.03.2025р.. Встановлено Кароліно-Бугазькій сільській раді Білгород-Дністровського району Одеської області новий строк подання звіту про виконання рішення Одеського апеляційного адміністративного суду від 19.06.2018р. по справі №815/6667/17. В іншій частині заяви відмовлено.
21.04.2025р. до суду від Кароліно-Бугазькій сільській раді Білгород-Дністровського району Одеської області надійшов звіт про виконання постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 19.06.2018р. по справі №815/6667/17.
1.05.2025р. до суду від Кароліно-Бугазькій сільській раді Білгород-Дністровського району Одеської області надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи, зокрема, відповіді УДКС України у Білгород-Дністровському районі Одеської області на адвокатський запит з доданої до неї підтверджуючим платіжним документом.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 19 травня 2025р. прийнято звіт Кароліно-Бугазької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області щодо виконання постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 19.06.2018р. по справі №420/6667/17.
Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 10 червня 2025р. частково задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_1 та скасовано ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 21 березня 2025р..
Накладено на керівника Кароліно-Бугазької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області ОСОБА_3 штраф, розміром 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 60 560грн.. 
Половину суми штрафу, розміром 30 280грн. стягнуто на користь ОСОБА_1 ..
Другу половину суми штрафу, розміром 30 280грн. стягнуто до Державного бюджету України та визначити у якості стягувача ДСА України.
Встановлено новий строк для подачі звіту про виконання судового рішення та зобов`язати Кароліно-Бугазьку сільську раду Білгород-Дністровського району Одеської області протягом 30 днів, з дня отримання копії даної постанови, подати до Одеського окружного адміністративного суду звіт про виконання судового рішення у даній справі.
17.07.2025р. до суду від Кароліно-Бугазькій сільській раді Білгород-Дністровського району Одеської області надійшов звіт про виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 10.06.2025р. по справі №815/6667/17
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 1 вересня 2025р. прийнято звіт Кароліно-Бугазької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області щодо виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 10.06.2025р. по справі №420/6667/17.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2025р. внесені виправлення в ухвалу від 1.09.2025р. по справі №815/6667/17 про прийняття звіту, вважаючи вірним всюди по тексту номер справи « 815/6667/17». 
Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 6 листопада 2025р. апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.
Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 1 вересня 2025р. про прийняття звіту Кароліно-Бугазької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області щодо виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 10 червня 2025р. скасовано та направлено справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 26 січня 2026р. відмовлено у прийнятті звіту Кароліно-Бугазької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області за вхід. №72885/25 від 17.07.2025р. щодо виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 10.06.2025р. у справі №815/6667/17.
Задоволено клопотання Кароліно-Бугазької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області за вхід. №ЕС/9474/26 від 26.01.2026р. про звільнення керівника суб`єкта владних повноважень від сплати штрафу за неподання звіту. Встановлено Кароліно-Бугазькій сільській раді Білгород-Дністровського району Одеської області новий строк подання звіту про виконання постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 19.06.2018р. у справі №815/6667/17 протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.
29.01.2026р. до суду від представника Кароліно-Бугазької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області надійшов звіт про виконання постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 19.06.2018р. з урахуванням постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 10.06.2025р. по справі №815/6667/17.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 4 лютого 2026р. прийнято звіт Кароліно-Бугазької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області щодо виконання постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 19.06.2018р. з урахуванням постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 10.06.2025р. по справі №815/6667/17.
Не погодившись із даним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просить ухвалу суду скасувати, накласти на керівника Кароліно-Бугазької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області штраф, зобов`язати Кароліно-Бугазьку сільську раду Білгород-Дністровського району Одеської області подати звіт про виконання рішення суду у даній справі.
Судова колегія вважає, що у відповідності до п.1 ч.1 ст.311 КАС України, апеляційну скаргу можливо розглянути в порядку письмового провадження, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для вирішення справи по суті.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про залишення скарги без задоволення, а ухвали суду - без змін, виходячи з наступного.
Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Приймаючи ухвалу про прийняття звіту, суд першої інстанції виходив з того, що Кароліно-Бугазькою сільською радою Білгород-Дністровського району Одеської області було виконано рішення Одеського апеляційного адміністративного суду від 19.06.2018р. по справі №815/6667/17.
Вирішуючи спір судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив обставини по справі, надані докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, виходячи з наступного.
Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України; судове рішення є обов`язковим до виконання; держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку; контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Конституційний Суд України зазначив, що складовою права кожного на судовий захист є обов`язковість виконання судового рішення (абзац третій пункту 2.1 мотивувальної частини Рішення від 26.06.2013р. №5-рп/2013). Це право охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13.12.2012р. №18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25.04.2012р. №11-рп/2012).
Також Конституційний Суд України у Рішенні від 26.06.2013р. взяв до уваги практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), який, зокрема, у пункті 43 рішення у справі «Шмалько проти України» (заява №60750/00, від 20.07.2004р.) вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.
Крім того, у Рішенні від 15.05.2019р. № 2-р(II)/2019 Конституційний Суд України з посиланням на практику ЄСПЛ підкреслив, що визначене статтею 6 Конвенції право на суд було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне обов`язкове судове рішення не виконувалося на шкоду одній зі сторін; і саме на державу покладено позитивний обов`язок створити систему виконання судових рішень, яка була б ефективною як у теорії, так і на практиці, і гарантувала б їх виконання без неналежних затримок; ефективний доступ до суду включає право на те, щоб рішення суду було виконане без невиправданих затримок; держава та її державні органи відповідальні за повне та своєчасне виконання судових рішень, які постановлені проти них (пункт 84 рішення у справі «Валерій Фуклєв проти України» від 7.06.2005р., заява №6318/03; пункт 43 рішення у справі «Шмалько проти України» від 20.07.2004р., заява №60750/00; пункти 46, 51, 54 рішення у справі «Юрій Миколайович Іванов проти України» від 15.10.2009р., заява №40450/04; пункт 64 рішення у справі «Apostol v. Georgia» від 28.11.2006р., заява №30779/04).
На підставі аналізу статей 3, 8, частин першої та другої статті 55, частин першої та другої ст.129-1 Конституції України в системному взаємозв`язку Конституційний Суд України в пункті 2.1 мотивувальної частини Рішення від 15.05.2019р. №2-р(II)/2019 констатував, що обов`язкове виконання судового рішення є необхідною умовою реалізації конституційного права кожного на судовий захист, тому держава не може ухилятися від виконання свого позитивного обов`язку щодо забезпечення виконання судового рішення задля реального захисту та відновлення захищених судом прав і свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави. Позитивний обов`язок держави щодо забезпечення виконання судового рішення передбачає створення належних національних організаційно-правових механізмів реалізації права на виконання судового рішення, здатних гарантувати здійснення цього права та обов`язковість судових рішень, які набрали законної сили, що неможливо без їх повного та своєчасного виконання.
Схожі висновки Конституційний Суд України зробив у рішеннях від 1.03.2023р. у справі №2-р(ІІ)/2023 (щодо рівноправності сторін під час судового контролю за виконанням судового рішення) та від 19.04.2023р. у справі №4-р(ІІ)/2023 (щодо особових даних у судовому рішенні).
Відповідно до частини першої, другої ст.13 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» судове рішення, яким закінчується розгляд справи в суді, ухвалюється іменем України.
Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.
Відповідно до ст.14 КАС України судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України.
Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їхніми посадовими та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, установлену законом.
Аналогічні положення містяться у ст.370 КАС України, відповідно до якої судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Отже, обов`язковість виконання судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та однією з основних засад судочинства, визначених статтею 129-1 Конституції України, а також статтями 14 та 370 КАС України.
Зазначені висновки узгоджуються із правовою позицією Верховного Суду, висловленою у постановах від 23.04.2020р. у справі №560/523/19, від 1.02.2022р. у справі 420/177/20 та від 18.05.2022р. у справа №140/279/21.
Подібний підхід був застосований Верховним Судом у постанові від 26.01.2021р. у справі №611/26/17, у якій Суд зазначив, що обов`язковість судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантовано статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та однією з основних засад судочинства, визначених статтями 129, 129-1 Конституції України, статтями 2, 14, 370 КАС України та статтею 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів». Обов`язковість судового рішення означає, що таке рішення буде виконано своєчасно (у розумні строки), належним чином (у спосіб, визначений судом) та у повному обсязі (у точній відповідності до приписів мотивувальної та резолютивної частин рішення).
Також колегія суддів зазначає, що в адміністративному судочинстві обов`язковість виконання судового рішення має особливо важливе значення, оскільки, виходячи із завдань адміністративного судочинства щодо ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, судовий захист може вважатися ефективним лише за умови своєчасного та належного виконання судового рішення, зазвичай, боржником в якому є держава в особі її компетентних органів, а тому адміністративні суди, які, здійснюючи судовий контроль та застосовуючи інші пов`язані процесуальні засоби, повинні максимально сприяти реалізації конституційної засади обов`язковості судового рішення.
Вищенаведені висновки узгоджуються із позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 1.02.2022р. справі №420/177/20 та ухвалах від 26.01.2021р. у справі №611/26/17, від 7.02.2022р. у справі №200/3958/19-а, від 24.07.2023р. у справі №420/6671/18 та від 1.05.2023р. у справі №520/926/21.
Згідно з ч.1 ст.382 КАС України суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
Відповідно до ч.1 ст.382-3 КАС України за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень суд постановляє ухвалу про прийняття або відмову у прийнятті звіту, яку може бути оскаржено в апеляційному порядку за правилами ч.5 ст.382-1 цього Кодексу.
Згідно з ч.2 ст.382-3 КАС України суд відмовляє у прийнятті звіту, якщо суб`єктом владних повноважень не наведено обґрунтовані обставини, які ускладнюють виконання судового рішення, або заходи, які вживаються ним для виконання судового рішення, на переконання суду, є недостатніми для своєчасного та повного виконання судового рішення.
Отже, судом можуть бути вжиті заходи реагування у зв`язку із невиконанням судових рішень в адміністративних справах у формі встановлення нового строку для подачі звіту та накладення штрафу на особу, відповідальну за виконання рішення суду. При цьому, для прийняття судом звіту суб`єкта владних повноважень необхідним є встановлення виконання відповідним суб`єктом судового рішення у повному обсязі та у спосіб, визначений таким рішенням.
Як вбачається із матеріалів справи, що 28.01.2026р. Кароліно-Бугазькою сільською радою подано звіт про виконання ухвали Одеського окружного адміністративного суду від 26.01.2026р. по справі №815/6667/17, враховуючи постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 10.06.2025р. по справі №815/6667/17.
Так, Кароліно-Бугазькою сільською радою, зокрема було подано до суду копію розпорядження сільського голови Кароліно-Бугазької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області за №38-к від 6.09.2024р. «Про поновлення на службі ОСОБА_1 », яким поновлено ОСОБА_1 на посаді виконуючого обов`язки керуючого справами виконавчого комітету з 15.12.2017р. в Затоківській селищній раді Білгород-Дністровського району Одеської області.
Відповідно до ч.2 ст.65 ЗУ «Про виконавче провадження» рішення вважається виконаним боржником з дня видання відповідно до законодавства про працю наказу або розпорядження про поновлення стягувача на роботі, після чого виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.
Отже, рішення суду про поновлення особи на роботі уважається виконаним з моменту прийняття уповноваженим органом чи особою наказу або розпорядження про поновлення незаконно звільненого працівника.
При цьому, судова колегія зазначає, що незаконно звільнений працівник поновлюється саме на посаді, зазначеній в рішенні суду.
У постанові від 21 серпня 2025р. апеляційний суд вказав, що видання сільським головою Кароліно-Бугазької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області розпорядження за №38-к від 6.09.2024р. «Про поновлення на службі ОСОБА_1 » - є фактичним виконанням судового рішення по справі №815/6667/17 в частині поновлення позивача на роботі.
Судова колегія зауважує, що доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди з виконанням судового рішення у запропонований Кароліно-Бугазькою сільською радою Білгород-Дністровського району Одеської області спосіб, оскільки позивач вважає, що оскільки Кароліно-Бугазька сільська рада Білгород-Дністровського району Одеської області є правонаступником, з урахуванням ухвали Одеського окружного адміністративного суду від 13.03.2024р., його мають поновити на службі в Кароліно-Бугазькій сільській раді Білгород-Дністровського району Одеської області на посаді виконуючого обов`язки керуючого справами виконавчого комітету з 15.12.2017р..
У постанові від 12 травня 2022р. у справі №140/13530/20 Верховний Суд вказав, що повноваження щодо призначення працівника в порядку переведення на відповідну посаду, згідно із затвердженим штатним розписом в новоствореній юридичній особі, яка є правонаступником роботодавця, є винятковою компетенцією відповідача і суд, як орган, що розглядає трудовий спір, не повинен і не може втручатись у здійснення дискреційних повноважень державного органу.
З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 13 березня 2024р. замінено боржника у виконавчому провадженні №56852779, з примусового виконання виконавчого листа №815/6667/17 з Затоківської селищної ради Білгород-Дністровської міськради на Кароліно-Бугазьку сільську раду Білгород-Дністровського району Одеської області.
Разом з тим, судова колегія зауважує, що заміна боржника у виконавчому провадженні не тягне за собою зміну змісту резолютивної частини рішення суду, а лише означає заміну особи, на яку покладено обов`язок боржника щодо виконання такого рішення.
Як вже зазначалось вище, розпорядженням сільського голови Кароліно-Бугазької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області за №38-к від 6.09.2024р. поновлено ОСОБА_1 на посаді виконуючого обов`язки керуючого справами виконавчого комітету з 15.12.2017р. в Затоківській селищній раді Білгород-Дністровського району Одеської області.
Таким чином, позивача було поновлено на посаді, зазначеній в резолютивній частині рішення Одеського апеляційного адміністративного суду від 19.06.2018р. по справі №815/6667/17 та, відповідно, у виконавчому листі, виданого на підставі вказаного рішення.
Отже, судова колегія вважає вказані доводи позивача помилковими.
Окрім того, з матеріалів справи вбачається, а саме з листа-відповіді УДКС України у Білгород-Дністровському районі Одеської області №03-23-06/370 від 24.04.2025р. та меморіального ордера №1 від 24.07.2018р. було стягнуто з Затоківської селищної ради Білгород-Дністровської міської ради (код ЄДРПОУ 04527052) на користь ОСОБА_1 суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 15.12.2017р. по 19.06.2018р. в сумі 58582,5грн. з вирахуванням належних до сплати податків та зборів – 11 423,59грн..
Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для прийняття звіту про виконання рішення суду.
Щодо посилань апелянта на спосіб сплати штрафу, накладеного на керівника Кароліно-Бугазькою сільською радою Білгород-Дністровського району Одеської області постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 10.06.2025р., судова колегія зауважує, що статтею 382-3 КАС України передбачено, що у разі постановлення ухвали про відмову у прийнятті звіту суд накладає на керівника суб`єкта владних повноважень штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також додатково може встановити новий строк подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу або за власною ініціативою розглянути питання про зміну способу і порядку виконання судового рішення (частина третя).
Суд за клопотанням суб`єкта владних повноважень може зменшити розмір штрафу або звільнити від його сплати на підставі доказів, що підтверджують здійснення керівником такого суб`єкта владних повноважень дій, які спрямовані на виконання судового рішення та які, на переконання суду, на момент розгляду звіту є достатніми і вичерпними.
Якщо судове рішення стосується здійснення виплат (пенсійних, соціальних тощо), суд може зменшити розмір штрафу або звільнити від його сплати на підставі доказів, які підтверджують відсутність бюджетних асигнувань у суб`єкта владних повноважень та вжиття його керівником всіх необхідних заходів для встановлення таких бюджетних асигнувань, які, на переконання суду, на момент розгляду звіту є достатніми і вичерпними.
Аналіз ст.382-3 КАС України дає підстави для висновку, що штраф, накладений на керівника суб`єкта владних повноважень, сплачується за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, а не стягується з керівника державного органу як з фізичної особи.
Отже, такі посилання апелянта ґрунтуються на помилковому тлумаченні норм процесуального законодавства.
У доводах апеляційної скарги апелянт посилався на неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. На думку судової колегії, викладені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи по суті. 
За таких обставин, судова колегія вважає, що ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням норм процесуального права, а тому не вбачає підстав для її скасування.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.311,312,316,325 КАС України, судова колегія,

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 4 лютого 2026р. про прийняття звіту про виконання рішення по справі залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає.

Головуючий: Ю.М. Градовський

Судді: А.І. Бітов

О.В. Єщенко