Справа № 602/819/25
Провадження № 2/602/85/2026

ЛАНОВЕЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
Тернопільської області 

Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" березня 2026 р. м.Ланівці

Лановецький районний суд Тернопільської області в складі:  
головуючої судді -     Холява Л.І.,
секретар -      Домчук В.І., 

розглянувши в письмовому провадженні в судовому засіданні в залі суду в місті Ланівці цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні інвестиції», представник позивача КІЗКО Леся Сергіївна до  ОСОБА_1  про стягнення заборгованості за кредитним договором,
в с т а н о в и в:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні інвестиції», представник позивача Кізко Л.С., звернулось в суд із позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за Кредитним договором № CL-145979 від 09 листопада 2018 року в розмірі 156330.53 грн.
Позовні вимоги мотивує тим, що 09 листопада 2018 року Акціонерне товариство «Кредобанк» (далі - АТ «Кредобанк») та ОСОБА_2 уклали кредитний договір № CL-145979, на підставі якого відповідач отримав на зазначений у договорі рахунок кредит в розмірі 100000.00 грн на умовах строковості, платності, зворотності.
За умовами кредитного договору відповідач зобов`язувався повертати кредит щомісячними платежами, сплачувати проценти та інші платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені графіком погашення кредиту.
25 червня 2021 року між АТ «Кредобанк» та ТОВ «ФК «Приватні інвестиції» укладений договір факторингу із відступленням прав грошової вимоги за кредитними договорами № 250621/1, відповідно до якого права вимоги за кредитним договором № CL-145979 від 09 листопада 2018 року перейшли позивача.
У зв`язку із неналежним виконанням відповідачем кредитних зобов`язань, позивач просить стягнути заявлену суму заборгованості, а також 2422,40 грн судового збору та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 23449.58 грн.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, хоча про день, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, однак на адресу суду від нього надійшла заява, в якій він просить розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги підтримує і просить позов задовольнити.
Відповідач  ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, хоча згідно ст.128 ЦПК України про день, час і місце розгляду справи був двічі повідомлений належним чином, не повідомив відповідач й про причини своєї неявки в судове засідання. Суд на підставі ст.280 ЦПК України проводив заочний розгляд даної справи.
Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Розглянувши матеріали справи та оцінивши наявні докази, суд встановив наступні факти:
Судом встановлено, що 09 листопада 2018 року ОСОБА_2 подав анкету-заяву № CL-145979 на отримання кредиту, в якій зазначив свої анкетні дані, та уклав з АТ «Кредобанк» кредитний договір № CL-145979, згідно з яким відповідачу був наданий кредит у сумі 100000.00 гривень на умовах поворотності, строковості, платності та цільового характеру використання.
Відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти та інші платежі в строк та на умовах договору. Сума кредиту 100000.00 грн, дата видачі кредиту 09 листопада 2018 року, строк кредитування 48 місяців терміном до 08 листопада 2022 року (пункти 2.1, 2.2, 2.3 договору).
Відповідно до пунктів 4.1, 4.2 кредитного договору, за користування кредитом позичальник сплачує банку відсотки за процентною ставкою 52,99% річних. Проценти за користування кредитом нараховуються щомісячно на суму заборгованості по кредиту за методом «факт/360».
Згідно з пунктами 6.2, 6.3 Кредитного договору, позичальник здійснює погашення заборгованості відповідно до графіку, та здійснює 48 щомісячних платежів по 5099.00 грн щомісячно. Позичальник щомісячно здійснює повернення суми заборгованості за кредитом, сплачує проценти за користування кредитом, у вигляді рівних ануїтетних платежів.
Згідно меморіального ордеру №63283593 від 09 листопада 2018 року АТ «Кредобанк» перераховано ОСОБА_2 кошти у розмірі 81384.46 гривень, відповідно до кредитного договору № CL-145979 від 09 листопада 2018 року.
Згідно меморіального ордеру №63283572 від 09 листопада 2018 року АТ «Кредобанк» перераховано ОСОБА_2 кошти у розмірі 18615.54 гривень, відповідно до кредитного договору № 591042806 від 17 серпня 2018 року.
Згідно додатку №1 до Договору факторингу №250621/1, відповідно до умов Договору факторингу №250621/1 із відступленням прав грошової вимоги за кредитними договорами від 25 червня 2021 року, зокрема пунктів 3.1, 3.2 цього Договору, Клієнт відступає Фактору (передає у власність Фактора), а Фактор набуває (приймає у власність) від Клієнта в повному обсязі Права Вимоги, зокрема щодо ОСОБА_2 за договором № CL-145979 від 09 листопада 2018 року. Загальна сума заборгованості відповідача на дату відступлення права вимоги становить 153504.37 грн, з яких: 86700.97 грн заборгованість по сумі кредиту, 66803.40 грн - заборгованість по процентам.
Згідно з наданим позивачем розрахунком штрафних санкцій по простроченій заборгованості придбаній згідно договору факторингу №250621/1 від 25 червня 2021 року за період з 25 червня 2021 року по 17 липня 2025 року, заборгованість ОСОБА_2 перед кредитором станом на 17 липня 2025 року становить 156330.53 грн, з яких: 86700.97 грн заборгованість по сумі кредиту, 66803.40 грн - заборгованість по процентам, 2826.16 грн - 3% річних застосовані до основної суми та відсотків за період з 25 червня 2021 року по 23 лютого 2022 року. 
02 липня 2025 року ТОВ «ФК «Приватні Інвестиції» скерувало ОСОБА_2 повідомлення-вимогу про погашення заборгованості, яке відповідач залишив без реагування.
Згідно зі ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.
Відповідно до частини першої статті 627 ЦК України та статті 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (статті 626, 628 ЦК України).
Частиною першою статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до стаття 1055 ЦК України Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
За змістом частини першої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялись сторони.
В силу статті 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Як передбачено частиною першою статті 1048 ЦК України (положення якої застосовуються до спірних правовідносин на виконання частини другої статті 1054 ЦК України) позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
За користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства (стаття 536 ЦК України).
Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору ( частина перша четверта статті 1056-1 ЦК України).
Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина перша статті 530 ЦК України).
Суд встановив, що відповідач ОСОБА_2 , власноручно підписавши кредитний договір № CL-145979 від 09 листопада 2018 року, погодився на запропоновані умови кредитування.
Однак, згідно меморіального ордеру №63283593 від 09 листопада 2018 року АТ «Кредобанк» перераховано ОСОБА_2 кошти у розмірі 81384.46 гривень, відповідно до кредитного договору № CL-145979 від 09 листопада 2018 року, а згідно меморіального ордеру №63283572 від 09 листопада 2018 року АТ «Кредобанк» перераховано ОСОБА_2 кошти у розмірі 18615.54 гривень, відповідно до кредитного договору № 591042806 від 17 серпня 2018 року, який не є предметом позову.
У постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 31 травня 2022 року у справі № 194/329/15-ц (провадження № 61-3753св22) вказано, що: «Загальними вимогами процесуального права визначено обов`язковість установлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів, якими суд керувався при вирішенні позову. Без виконання цих процесуальних дій ухвалити законне й обґрунтоване рішення у справі неможливо.
Суд має стягнути ту суму, яка була доведена і щодо якої у суду немає сумніву, оскільки за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти».
З доказів, які надані позивачем, суд не має можливості встановити наявність чи відсутність заборгованості у відповідача за кредитним зобов`язанням, а також встановити розмір заборгованості відповідача перед позивачем.
Окрім того, предметом даного позову є стягнення новим кредитором заборгованості за договором споживчого кредиту.
У відповідності до статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.
Згідно з статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Заміна осіб у зобов`язанні пов`язана з тим, що попередні учасники зобов`язань вибувають з цих відносин, а їх права та обов`язки переходять до суб`єктів, які їх замінюють.
Відповідно до статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Згідно зі ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
У відповідності до частини 1 статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.
Як визначено ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до положень статей 77-80 ЦПК України докази мають бути належними, допустимим, достовірними та достатніми.
Статтею 79 ЦПК України передбачено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Як передбачено ч.1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.
До позовної заяви долучено Додаток №1 до Договору факторингу №250621/1 із відступленням прав грошової вимоги за кредитними договорами від 25 червня 2021 року. 
Однак, до позовної заяви не долучено договір факторингу №250621/1 від 25 червня 2021 року. 
Таким чином, суд приходить висновку, що позивачем не надано належних та допустимих доказів, у розумінні статей 77, 78 ЦПК України, на підтвердження тієї обставини, що первісний кредитор АТ «Кредобанк» відступило право вимоги за кредитним договором № CL-145979 від 09 листопада 2018 року на користь ТОВ «ФК «Приватні інвестиції», а тому відсутні підстави вважати, що позивач ТОВ «ФК «Приватні інвестиції», як правонаступник кредитора, набув прав вимоги за вищевказаним кредитним договором.
За таких обставин, позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором не підлягають задоволенню.
Позивач не позбавлений права звернення до суду, при наданні відповідного договору факторингу укладеного між АТ «Кредобанк» та ТОВ «ФК «Приватні інвестиції».
Відповідно ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки у задоволенні позовних вимог відмовлено, судовий збір та витрати на правову допомогу з відповідача не стягуються.
Керуючись ст. ст.7, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 268, 280, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:
В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» (ЄДРПОУ 37356981, місце знаходження: 04112, м.Київ вул.Жамбила Жабаєва,7), представник позивача КІЗКО Леся Сергіївна (місце знаходження: 04112, м.Київ вул.Жамбила Жабаєва,7) до  ОСОБА_1  ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації:  АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором – відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд – якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя:	  	Л.  І.  Холява