ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1107/26 Справа № 433/34/19 	  	Суддя у 1-й інстанції - Окладнікова О. І. Суддя у 2-й інстанції - Свистунова О. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2026 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді – Свистунової О.В.,
суддів: Ткаченко І.Ю., Пищиди М.М.,
за участю секретаря – Піменової М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро
апеляційну скаргу  ОСОБА_1 
на ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 травня 2025 року
у справі за заявою Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк», заінтересовані особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про видачу дубліката виконавчого документа
у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, –
В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2025 року Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Укргазбанк» (далі – АБ «Укргазбанк») звернулося до суду з заявою про видачу дубліката виконавчого документа, заінтересовані особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .

Заява обґрунтовувалась тим, що заочним рішенням Троїцького районного суду Луганської області від 11 жовтня 2019 року позовні вимоги АБ «Укргазбанк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задоволено в повному обсязі. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь АБ «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором № Ф-604 від 11 квітня 2008 року в розмірі 13 046,41 грн. та судовий збір в розмірі 1 762,00 грн.

Ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08 січня 2025 року було відновлено втрачене судове провадження у справі № 433/34/19 за позовом АБ «Укргазбанк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості у частині, що стосується тексту заочного рішення Троїцького районного суду Луганської області від 11 жовтня 2019 року у справі № 433/34/19.

Заявник стверджував, що оскільки рішення суду ані в добровільному, ані в примусовому порядку не виконано, враховуючи, що у позивача відсутні виконавчі листи, а тому наявні підстави для видачі дублікатів виконавчих документів.

На підставі викладеного, заявник просив видати дублікати виконавчих листів на виконання заочного рішення Троїцького районного суду Луганської області від 11 жовтня 2019 року у справі № 433/34/19 про солідарне стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь АБ «Укргазбанк» заборгованості за кредитним договором № Ф-604 від 11 квітня 2008 року в розмірі 13 046,41 грн. та судового збору у розмірі 1 762,00 грн.

Ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 травня 2025 року заяву - задоволено.

Видано дублікат виконавчого листа на виконання заочного рішення Троїцького районного суду Луганської області від 11 жовтня 2019 року у справі № 433/34/19 про солідарне стягнення з ОСОБА_1 на користь АБ «Укргазбанк» заборгованості за кредитним договором № Ф-604 від 11 квітня 2008 року в розмірі 13 046,41 грн. та судового збору у розмірі 1 762,00 грн.

Видано дублікат виконавчого листа на виконання заочного рішення Троїцького районного суду Луганської області від 11 жовтня 2019 року у справі № 433/34/19 про солідарне стягнення з ОСОБА_2 на користь АБ «Укргазбанк» заборгованості за кредитним договором № Ф-604 від 11 квітня 2008 року в розмірі 13 046,41 грн. та судового збору в розмірі 1 762,00 грн.

У поданій 15 вересня 2025 року апеляційній скарзі  ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні заяви про видачу дубліката виконавчого документа.

Апеляційна скарга обґрунтовувалась тим, що правові підстави для видачі дублікатів виконавчих листів відсутні.

У відзиві на апеляційну скаргу стягувач АБ «Укргазбанк» заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив її залишити без задоволення, через те, що обставини якими апелянт обґрунтовував свої апеляційні вимоги не підтверджені в результаті розгляду цього спору та доводи наведені в апеляційній скарзі не спростовують висновків суду.

Колегія суддів звертає увагу, що про час та місце слухання даної справи апеляційним судом учасники справи повідомлені належним чином у відповідності до вимог статей 128-130 ЦПК України, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень та довідками про отримання документів в Електронному суді.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що заочним рішенням Троїцького районного суду Луганської області від 11 жовтня 2019 року позовні вимоги АБ «Укргазбанк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задоволено в повному обсязі. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь АБ «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором № Ф-604 від 11 квітня 2008 року в розмірі 13 046,41 грн. та судовий збір в розмірі 1 762,00 грн.

Ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08 січня 2025 року було відновлено втрачене судове провадження у справі № 433/34/19 за позовом АБ «Укргазбанк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості у частині, що стосується тексту заочного рішення Троїцького районного суду Луганської області від 11 жовтня 2019 року у справі № 433/34/19.

Задовольняючи заяву, суд першої інстанції виходив з наявності підстав для видачі дублікатів виконавчих листів у цій справі, оскільки рішення суду ані в добровільному, ані в примусовому порядку не виконано і не втратило законної сили.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Визначальним для правильного вирішення даної справи є з`ясування питання про те, чи дійсно втрачено виконавчий документ та чи звернувся заявник про видачу дублікату виконавчого документа в межах строку пред`явлення останнього до виконання.

Пунктом 9 частини другої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Частиною першою статті 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, – і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі – Конвенція).

Згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини (далі – ЄСПЛ) право на виконання судового рішення є складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина судового розгляду.

ЄСПЛ наголосив, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує «право на суд», одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін (пункт 43 рішення від 20 липня 2004року у справі «Шмалько проти України»).

За змістом частини першої статті 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

05 жовтня 2016 року набрав чинності Закон України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02 червня 2016 року (далі – Закон № 1404-VIII), згідно пункту 5 Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення якого виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом. Виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років. Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню – з наступного дня після його прийняття. Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі пред`явлення виконавчого документа до виконання (частини перша, друга, пункт 1 частини четвертої статті 12 Закону № 1404-VIII).

Згідно з підпунктом 17.4 підпункту 17 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви.

Аналіз пункту 17.4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, дозволяє дійти висновку, що єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. При цьому, виданий він може бути лише за умови, якщо у встановлені строки з відповідною заявою до суду звернувся стягувач або державний/приватний виконавець.

У постановах Верховного Суду від 19 квітня 2021 року у справі № 2-1316/285/11, від 03 лютого 2021 року у справі № 643/20898/13-ц, від 20 травня 2021 року у справі № 1005/7133/2012, від 19 липня 2022 року у справі № 750/13088/14, від 14 грудня 2022 року у справі № 753/20452/21, від 01 березня 2023 року у справі № 433/1335/14-ц, від 09 червня 2023 року у справі № 607/13804/13 зазначено, що дублікатом називається документ, який видається замість втраченого оригіналу і має силу первісного акта. Від останнього його відрізняє спеціальна позначка «Дублікат». При розгляді питання про видачу дубліката перевіряється, чи не виконано рішення, чи не втратило воно законної сили. У випадку часткового виконання змінювати у дублікаті загальну суму не можна. Це враховується в ході подальшого виконавчого провадження. Сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено. У той же час, обов`язковою умовою видачі дубліката виконавчого листа є звернення із такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або його поновлення за рішенням суду.

Обов`язковою умовою видачі дубліката виконавчого листа є звернення із такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або його поновлення за рішенням суду (постанова Верховного Суду від 19 квітня 2021 року у справі № 2-1316/285/11 (провадження № 61-34св21)).

За змістом статті 12 Закону № 1404-VIII виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Надавши належну правову оцінку доводам заявника щодо відсутності на примусовому виконанні спірних виконавчих листів, а також наявним у матеріалах справи доказам на їх підтвердження, врахувавши відповідну судову практику Верховного Суду, а також факт невиконання боржниками судового рішення, яке набрало законної сили, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для видачі дублікатів виконавчих листів щодо боржників  ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Доводи апеляційної скарги  ОСОБА_1 про те, що заявник звернувся до суду із заявою про видачу дублікатів виконавчих листів після закінчення строку для пред`явлення їх до виконання – колегія суддів не приймає до уваги як безпідставні, оскільки станом на дату подання у справі заяви про відновлення втраченого судового провадження строк пред`явлення виконавчого документа у справі № 433/34/19 перервався 24 лютого 2022 року (до закінчення строку пред`явлення його до виконання) у зв`язку з повномасштабним вторгненням російської федерації на територію України.

Частиною п`ятою статті 491 ЦПК України визначено, що заява про відновлення втраченого судового провадження для виконання судового рішення може бути подана до закінчення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання. Суд може поновити зазначений строк, якщо за клопотанням заявника визнає причини його пропуску поважними.

В ухвалі від 08 січня 2025 року у справі № 433/34/19 Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області, зокрема, встановлено, що відповідно до частини п`ятої статті 491 ЦПК України заява про відновлення втраченого судового провадження для виконання судового рішення може бути подана до закінчення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання. Рішення Троїцького районного суду Луганської області, яке АБ «Укргазбанк» просить відновити, було ухвалено 11 жовтня 2019 року, тобто, передбачений частиною першою статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» трирічний строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання закінчувався вже в період дії воєнного стану, під час дії якого строки пред`явлення виконавчого листа до виконання було подовжено.

Частиною першою статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Законом України «Про внесення зміни до розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про виконавче провадження № 2129-IX від 15 березня 2022 року було доповнено розділ XIII Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про виконавче провадження пунктом 10-2, в якому, зокрема, містилась норма про те, що визначені цим законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану. Закон № 2129-IX набрав чинності 26 березня 2022 року.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 Про введення воєнного стану в Україні, затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, запроваджено в Україні воєнний стан із 5 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався та наразі не припинено і не скасовано.

У постанові від 15 березня 2023 року у справі № 260/2595/22 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду зазначив таке: «Особливості примусового виконання рішень у період воєнного стану визначено пунктом 10.2 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якого тимчасово на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, з поміж іншого визначені цим законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану.

Оскільки порядок та строки пред`явлення виконавчих документів до примусового виконання регулюються саме Законом України «Про виконавче провадження» як спеціальним нормативно-правовим актом, у цьому випадку підлягає застосуванню норма, якою на період воєнного стану на території України встановлено переривання строків, визначених вказаним законом, до яких, зокрема, належать строки пред`явлення виконавчих документів до примусового виконання».

Аналогічні висновки містяться і в постановах Верховного Суду від 03 серпня 2023 року у справі № 420/10415/22, від 09 листопада 2023 року у справі № 0440/5997/18, від 19 червня 2024 року у справі № 278/6265/13, від 18 липня 2024 року у справі № 796/198/2018.

При цьому станом на дату звернення АБ «Укргазбанк» із заявою до суду про відновлення втраченого судового провадження, з урахуванням запровадження в Україні з 24 лютого 2022 року воєнного стану та набрання чинності з 26 березня 2022 року Законом № 2129-IX строк пред`явлення виконавчих листів у справі № 433/34/19 не закінчився, що не позбавляє стягувача права пред`явити виконавчі документи до виконання.

Встановивши, що строк пред`явлення виконавчих листів до виконання з урахуванням пункту 10-2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження» не пропущений, виконавчі документи на примусовому виконанні не перебувають, рішення суду не виконано, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення заяви АБ «Укргазбанк» про видачу дублікатів виконавчих листів.

Доводи апеляційної скарги зазначених висновків суду не спростовують і на їх правильність не впливають.

Порушень норм процесуального права, що призвели до неправильного вирішення справи, а також обставин, які є обов`язковими підставами для скасування судового рішення, апеляційний суд не встановив.

Згідно із статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судові рішення – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи викладене, колегія суддів проходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення – без змін.
Керуючись статтями 259, 268, 374, 375, 381-384 ЦПК України, колегія суддів, –

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  – залишити без задоволення.
Ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 травня 2025 року – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та протягом тридцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 24 квітня 2026 року.

Головуючий О.В. Свистунова

Судді: І.Ю. Ткаченко

М.М. Пищида